Traducerea: Series Translation Team Sincronizare:GepetoRDI
Pushing Daisies - S1E08 Bitter Sweets -
Motto-ul Şcolii de Băieţi Longborough era
"institutum superior omnibus," sau "tradiţia mai presus de toate".
Dar în acea dimineaţă, din cauza subiectului, zborul,
sau a coniacului din cancelarie
dl. Gault a renunţat la tradiţie
şi i-a lăsat pe elevi să îşi aleagă singuri partenerii de laborator
Însă tânărul Ned nu a putut alege.
Eugene Mulchandani era un elev străin
din Gorakhpur, India.
Tânărul Ned a simţit cum îl cuprinde un sentiment chinuitor de milă,
după cum cerea tradiţia.
Dar dincolo de ce purta Eugene pe cap,
se afla o imaginaţie activă
şi un talent folositor la crearea modelelor aeronautice,
precum şi simpla speranţă că cineva nu îl va detesta
doar pentru că era diferit.
Tânărul Ned a renunţat şi el la propria tradiţie
şi, sub impulsul momentului,
a ripostat.
Pentru prima dată de când tatăl său îl lăsase acolo,
tânărul Ned şi-a făcut un prieten.
Din cauza emoţiilor acelui moment,
a uitat că mama sa murise,
că tatăl său îl părăsise
şi că îi era dor de fată pe nume Chuck.
A uitat şi faptul că
sărea într-o grămadă de frunze moarte
care fuseseră cândva vii.
Eugene Mulchandani a fugit într-o ploaie de salivă şi frică
Eugene a uitat până la urmă greşeala lui Ned
spunând că fuseseră frunze magice.
Dar tânărul Ned nu a uitat niciodată
că fericirea născută din pasiune durează întotdeauna puţin.
Totuşi, fără vina lui,
era din nou fericit...
- ...ceea ce îl îngrozea. - Bună dimineaţa
'Neaţa.
- Ghici ce zi e azi. - Ziua salutului.
În sfârşit ai agăţat calendarul meu cu sărbători obscure.
Asta e în turcă, indoneziană şi cherokee.
Deşi în indoneziană înseamnă de fapt" o zi bună"
ceea ce cred că e mult mai bun decât "salut".
Pentru că "salut" înseamnă "Sunt aici,
e rândul tău să vorbeşti." E o chestie cam egoistă.
- Ce? - Nimic.
Plăcintarul ar fi vrut să îi poată spune lui Chuck
cât de puternice erau sentimentele lui pentru ea.
Sunt iubitul tău?
Şi îmi dau seama că "iubit" şi "iubită"
sunt nişte denumiri familiare şi banale.
Dacă uzanţa te-ar putea udă,
cuvântul "iubit" ar fi ud leoarcă.
Dar nu am spus-o niciodată
şi nu trebuie neapărat să ne definim relaţia. Dar,
ar fi folositor într-un mod familiar şi banal...
Aşa cum, cu ocazia sărbătorilor create doar pentru a vinde
felicitări, tot e frumos să primeşti o una.
Ai de gând să mă întrerupi în viitorul apropiat şi să spui "Da"?
Da.
Nu ai spus ce zi e azi.
Mulţumesc.
Azi e aniversarea tatălui meu.
Ştii că azi ar fi împlinit 60 de ani dacă ar mai fi fost în viaţă?
Menţionarea tatălui lui Chuck
l-a tulburat pe plăcintar.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
"Nimic" însemna
"Nu ţi-am spus niciodată că ţi-am ucis tatăl din greşeală"
Olive Snook îi spusese plăcintarului
că se bucură să-l vadă fericit cu fata pe nume Chuck
dar când a auzit cuvântul "iubit"
a simţit cum tristeţea ei se transformă în furie.
Era un adevăr pe care nu îl putea încă accepta.
Olive.
- Unde sunt clienţii? - Habar nu am.
Eu sunt un client.
Inima ei năucită a scăpat un alt adevăr evident.
Fredo.
Alfredo, când ai venit?
Mai devreme, când mi-ai deschis uşa
şi te-am întrebat cum te simţi, iar tu ai spus că bine.
Apoi am cerut o macchiato
şi tu ai spus "imediat".
Deci, presupun că tot o mai vrei.
Da, te rog.
- Cazul ăsta e foarte uşor. - Mi-ai mai spus.
E vina mea că a murit tatăl lui Chuck.
- Mi-ai mai spus. - Ar trebui să-i spun.
Ideea asta i-ar reda încrederea în sine
unei idei proaste.
- Nu pot să o mint în continuare. - Nu o minţi.
Ai minţi doar dacă
ea te-ar întreba:
"Mi-ai omorât cumva tatăl atunci când ţi-ai readus mama la viaţă,
lucru pe care nu îl ştiam, pentru că nu mi-ai spus niciodată?"
Nu-i spune.
Aţi auzit?
Peste stradă se va deschide cel mai frumos magazin de dulciuri.
E uimitor.
Cine eşti?
Sunt doar un tip care le spune tuturor despre magazin
pentru că e cel mai tare.
Vorbesc serios, trebuie să-l vizitaţi.
Lucrezi cumva la magazinul de dulciuri?
Nu. Sunt doar un tip.
"Un tip"?
Da. Un tip care adoră dulciurile.
Să nu uitaţi să le spuneţi tuturor. La revedere.
Vai, nu. Vezi? Aşa se termină tot.
Vine un ciudat şi spune lucruri fără sens.
Şi până îşi dă capul tău seama
că tipul ăsta vorbeşte fără sens,
maţele tale sunt împrăştiate pe fereastră.
Aici.
Ţi-a spus Ned că e iubitul meu?
Vouă o să vă placă la nebunie cazul ăsta.
Lucrurile stăteau astfel...
Tony Dinapoli...
în vârstă de 26 de ani, 9 săptămâni, 2 ore şi 10 minute
a fost găsit strangulat în apartamentul prietenului său.
Iubita lui, Tina Arongino,
a fost arestată la locul faptei
pentru crima descrisă de poliţie
ca o crimă pasională obişnuită.
L-am iubit pe Tony al naibii de mult.
Trebuie să mă ajuţi, Emerson Cod. Nu l-am omorât eu.
Cu toate dovezile fiind împotriva ei,
Tina Arongino l-a angajat pe Emerson Cod.
Ce mai faci?
Dar tu ştii cum eşti?
Sunt mort,nu?
Iubita ta te-a omorât?
Nu. Eu şi Tina eram nebuni unul după celălalt.
Mă iubea al naibii de mult.
Matahala de Bruce Carter m-a strangulat.
Bruce ăsta, mătăhălosul,
avea cumva mâinile gingaşe?
Pentru că urmele alea de pe gâtul tău au fost lăsate
de o femeie scundă cu unghii rotunde, roşii şi cu manichiură franţuzească.
A folosit mâinile iubitei lui pentru a mă ucide.
Nu înţeleg nimic din asta.
Iubita lui e o păpuşă... Nu ca tine.
E o păpuşă adevărată, de mărime naturală şi făcută din plastic.
- Vrei să spui că nu e adevărată? - Să nu-i spui asta lui Bruce.
Asta a fost greşeala mea.
Bruce ne-a invitat pe mine şi Ţină la o întâlnire dublă.
Am ajuns la Bruce înaintea Tinei.
Când mi-a arătat păpuşă
şi a zis că e iubita lui, i-am spus adevărul.
Atunci a luat-o razna.
Deci, vrei să spui că arma crimei e o păpuşă de mărimea unui om?
Asta spuneam.
- Ai un număr de telefon, frumoaso? - Te superi?
- Cum rămâne cu Tina? - Sunt mort, nu?
Nu.
- Acum eşti mort. - Doamne...
Asta da crimă pasională...
Ce? A trecut un minut. Am o zi grea.
Olive se afla într-un nor de abur de lapte şi milă de sine
fără să îşi dea seama de respiraţia caldă care ieşea
din gura lui Alfredo Aldarisio.
...s-a compromis, pentru că un vânzător ambulant
nu se poate numi astfel dacă nu călătoreşte.
Aşa cum ştie orice vânzător de medicamente netradiţionale,
rezistenţa în faţa lucrurilor noi şi neconvenţionale
este prinsă de ţara asta ca un cartilaj.
Dacă nu tai cartilajul ăla, nu îmi fac meseria.
Ai spus ceva?
Trebuie să plec iar la drum.
S-ar putea să treacă mult timp până mă întorc.
- Pot să te întreb ceva? - Desigur.
- Dacă m-ai iubi... - Da.
...Dar nu ne-am putea atinge niciodată,
nu ai renunţa până la urmă şi nu ai trece mai departe,
dându-i voie şi altcuiva să aibă cea mai mică urmă de speranţă
că vei trece la ea?
- Dacă te-aş iubi? - Da.
Atunci te-aş iubi oricum aş putea.
Şi dacă nu ne-am putea atinge, atunci
frumuseţea ta mi-ar dă putere.
Dacă aş orbi,
atunci mi-aş umple sufletul cu sunetul vocii tale
şi cu gândurile tale
până când ultima scânteiere a dragostei mele pentru tine
va lumina întunericul minţii mele muribunde.
Las-o baltă.
Domnule Carter?
Domnule Bruce Carter?
Dacă el crede cu adevărat
că păpuşa lui e reală?
Poate că ăsta e adevărul lui. E diferit de adevărul nostru.
Adevărul nu e format din nişte căţeluşi...
alergând prin jur şi tu să-l alegi pe cel care îţi place.
Adevărul e unul singur şi bate la uşă.
Dar să spunem că are un adevăr propriu
de care s-a ataşat.
Adaugă asta la un temperament irascibil şi o predispoziţie la violenţă
şi obţii...
Ce vreţi?
Nebună ai de Tina încearcă să dea vina pe mine?
A venit ţipând,
zicea că Tony o înşeală.
Apoi a sărit pe el ca o pisică.
S-a terminat foarte repede.
Dovezile îmi susţin spusele.
Da. În privinţa asta...
Domnule Carter,sunteţi un tip solid şi dur
şi sunt convins că ne-aţi putea face fărâme pe toţi trei
dacă aţi avea nevoie de aşa ceva. Dar pantofii de lângă uşă,
narcisele de pe masă şi mirosul de paste cu usturoi
- care vine din bucătărie... - Poate că am o iubită.
E chiar aşa greu de crezut?
Iar Sheila nu are nicio legătură cu asta.
Da. Când spuneţi "Sheila"-
Sheila a fost martoră la uciderea lui Tony Dinapoli?
Nu mai am ce discuta.
Trebuie să plecaţi acum.
Dar dacă a văzut sau a făcut ceva, înţelegem.
Încercaţi doar să o apăraţi, pentru că o iubiţi.
Nu a fost vina ei, bine?
A fost a mea. Luaţi-mă pe mine.
Nu ar fi trebuit să o pun vreodată în situaţia asta.
E în regulă. În regulă.
Sheila! Sheila, iubito! Poţi să ieşi!
E în regulă.
Probabil e prea speriată.
Informaţiile pe care Emerson Cod le-a dat poliţiei
a dus la o alta investigare a crimei lui Tony Dinapolis.
Tina Arongino a fost eliberată.
Uriaşul Bruce Carter a fost reţinut de autorităţi
în vederea procesului.
Sheila! Te iubesc!
Păpuşa Sheila a fost şi ea luată de poliţie.
Olive, care fusese cuprinsă de furie
îndeajuns de mult timp, scăpase de ele
pentru a gusta ceva mai dulce.
Bună. Ceva amar?
Poftim?
Dulciurile sunt mai dulci cu ceva amărui.
Ceva amar?
Da, foarte.
Nu eşti cumva "un tip"?
Lucrezi la plăcintărie. Billy Balsam, co-proprietar.
Bună.
M-am gândit că ar trebui să aducem plăcintă. Asta fac noii vecini.
Foarte drăguţ. Eşti foarte drăguţă.
Aş putea face diabet doar stând lângă tine.
Dilly, au venit alţi mici proprietari
- de peste stradă. - Cine e Dilly?
Ceva amar?
Dragi fabricanţi de plăcinte, vreau să faceţi cunoştinţă cu sora mea
şi regina dulciurilor, Dilly Balsam.
Încântată de cunoştinţă. Dilly Balsam.
- Bună. - Bună. Sunt Ned.
El este stăpânul plăcintelor.
Da, desigur!
Plăcintari aceea micuţă cu acoperişul ciudat.
Sper că Billy şi-a cerut scuze pentru deranjul de azi.
Dacă prin "şi-a cerut scuze" înţelegi
" a pretins că e altcineva
pentru a ne atrage în magazinul vostru"...
De fapt, cred că e foarte bine
să se întâmple ceva emoţionant în cartierul acesta.
Mă bucur că ai această părere.
Îţi plac lucrurile emoţionante, plăcintarule?
Plăcintarului nu îi plăceau lucrurile emoţionante,
dar ştia să fie politicos cu un nou vecin.
Cred că lucrurile emoţionante sunt mult mai bune decât alte lucruri.
Ştii ce mi se pare palpitant?
Con...cu...ren...ta!
Sper că nu vă temeţi de puţină concurenţă!
Nu mi se pare că suntem rivali.
Mirosul acesta extraordinar vine din cutia aceea?
Simţi miros de plăcintă de piersici?
- Exact. - Atunci eu sunt de vină.
E de la plăcintăria de peste stradă.
Sună delicios. Hai.
Pa.
Îmi pare rău.
Asta e pentru voi. Inaugurare fericită.
A fost interesant.
Vă admir s-s-s-s-s-s-strategia.
Strategie?
Îmi pare rău. Sora mea se bâlbâie când e supărată.
De ce e supărată? De ce eşti supărată?
Aţi avut mult tupeu, să vă aduceţi p-p-plăcinta în magazinul meu
Şi să-mi furaţi c-c-c-c-clienţii.
C-cred că a fost o neînţelegere.
Dacă vreţi r-r-război, asta veţi primi.
Război? Nu.
Nu vrem deloc război. Am venit doar să vă s-s-s-salutăm.
Îţi b-b-baţi joc de mine?
- Cize frace. - Poftim?
Face crize.
Nu aţi văzut nimic. Incocul jepe.
Ce?
- Începe jocul. - Începe jocul.
- Începe jocul? - Începe jocul! Acum afară!
Afară.
Asta ar trebui să-i sperie.
Mi-a plăcut bâlbâiala. Era intimidantă şi ciudată.
Amatori.
Vor dă faliment într-o săptămână.
Încă mai crezi că e o coincidenţă?
Nu cred că cineva ne-a stricat intenţionat firma.
Alo. Nebuna aia cu dulciurile ne-a ameninţat.
Încearcă să ne fure clienţii.
Am avut un singur client azi.
Nu putem să stăm aici degeaba.
Ba putem.
Dulciurile sunt bune,
dar e un carnaval ambulant în oraş.
Plăcintele amintesc de casă.
Oamenii se întorc mereu acasă.
Hai, Digby. Hai să facem nişte plăcinte.
De ce nu vrea să facă ceva în legătură cu asta?
Nu ştiu. Se poartă ciudat încă de ieri.
Ţi se pare distant?
Ai vrea să vorbeşti despre frica lui de apropiere,
despre proasta lui dispoziţie, despre cum se comportă când minte?
Îţi pot spune multe despre Ned,
dacă îmi dai voie să îţi scot ochii în timp ce vorbim.
Serios?
- De ce crezi că mă interesează? - Pentru că îl placi foarte mult.
Nu ar fi super
dacă faptul că îţi place cineva înseamnă că şi acea persoană te place?
Desigur, asta ar fi o altă lume
şi ar fi altceva neplăcut...
Vă mai pun?
Asta nu e nuanţa mea de ruj.
Va trebui să vă citez.
Citează cât vrei, scumpule.
Stau chiar în faţa ta.
Nu cred că înţelegeţi.
Andrew Brown, inspector sanitar.
Scuzaţi-mă, dar nu ar trebui să ne anunţaţi în prealabil?
Nu şi dacă e o inspecţie surpriză.
Surpriză!
Plasă pentru păr...
...nu este purtată.
Animal găsit în zona de depozitare a mâncării.
Trebuie să deschideţi asta.
Staţi puţin. Vă pot explica ce e acolo.
Nu, nu pot. Dar tot ar trebui să aşteptaţi.
E în regulă. Nu folosim niciodată camera asta.
Ba da. Eu o folosesc... uneori.
Deschideţi uşa. Vă rog.
Olive Snook nu ştia
că plăcintarul putea învia fructe moarte
pentru plăcintele sale.
De ce este camera asta plină de fructe putrezite?
Inspecţia nu a fost un accident.
Suntem atacaţi de o nebună afurisită.
Trebuie să ripostăm
cu o lovitură rapidă şi de o forţă copleşitoare.
Eu nu ripostez.
Dacă îţi laşi emoţiile să te cuprindă,
se duce tot de râpă.
Chiar crezi asta, nu-i aşa?
Da. Am văzut că aşa se întâmplă.
Vine după noi.
Exact despre asta vorbeam.
Nimeni nu vine după nimeni.
Dar ea asta face.
Trebuie să vorbim.
- Nu eşti bine venită aici. - Ba este.
Toţi sunt bine veniţi.
Ai dori o felie de plăcintă?
Mulţumesc.
Îmi dai o lecţie, plăcintarule!
Olive.
Voiam să îmi cer scuze pentru ieşirea de ieri.
- A fost nepotrivită. - Mulţumesc.
Şi îmi pare rău că m-am prefăcut că mă bâlbâi.
Te prefăceai?
E ceva rău şi nepoliticos.
Îmi place să îmi induc în eroare rivalii,
să-i fac să mă subestimeze, dându-le impresia
că am o problemă.
Dar ştiu că bâlbâiala poate fi o problemă serioasă
şi am ales să o mimez pentru că sunt oarbă.
Iar o face.
- Trebuie să pleci. - Stai puţin.
Ştim cu toţii că lumea micilor întreprinzători
este doar un mare joc.
Pot părea de modă veche, dar îmi place să câştig.
Sunt mulţi clienţi pentru noi toţi, Dilly.
De ce nu putem câştiga amândoi?
Pentru că îmi place acoperişul vostru,
şi locaţia,
chiar dacă firma voastră se mai strică din când în când.
Ah, şi mi-a părut foarte foarte rău când am auzit de inspecţie.
Nu ai venit aici să-ţi ceri scuze, nu-i aşa?
Nu, am venit să vă spun că lucrurile se vor înrăutăţi.
Aţi arătat că sunteţi nişte rivali vulnerabili
şi neatenţi,
aşa că vă puteţi aştepta la alte inspecţii surpriză
şi la lucruri care să vă deranjeze afacerea.
- De ce ne faci asta? - Când văd un lucru, îl vreau.
Când vreau un lucru,îl iau. Nimic nu mă sperie.
Am privit moartea în faţă şi am supravieţuit,
deschizând un lanţ de magazine de dulciuri de succes.
- Voi puteţi spune acelaşi lucru? - De fapt, eu pot.
Nu partea cu lanţul de magazine, dar...
Nu mă vei provoca la luptă, Dilly.
- Eu nu aşa rezolv problemele.. - Atunci, vei pierde.
Mulţumesc pentru plăcintă.
Ce s-a întâmplat cu... vrăjitoarea aia?
Cu vrăjitoarea aia se întâmplase următorul lucru...
Vieţile Dilaniei "Dilly" Balsam şi a fratelui său Billy
au fost date peste cap
când părinţii lor au murit de gripă aviară.
Dilly s-a simţit pierdută,
până când s-a hotărât să-şi înfrunte cea mai mare frică.
A traversat golful Bodega,
hotărâtă să-i privească pe ucigaşii părinţilor săi
drept în feţele lor acoperite de pene şi cu ochii ca nişte mărgele.
Apoi, chiar când mai avea puţin şi ajungea la celălalt mal,
s-a împlinit cel mai mare coşmar al său.
Dilly Balsam a supravieţuit atacului,
fiind salvată de un comerciant local
care i-a oferit ceva foarte dulce.
Ea şi-a dat seama că dragostea ei pentru caramele
şi faptul că nu se temea de nimic
îi vor fi de folos în lumea afacerilor.
astfel s-a născut
Balsam's Bittersweets Taffy & Sweets Emporium.
Ce?
Credeţi că ar trebui să fac ceva.
Ne dăm şi noi cu părerea.
Nu.
Dacă îţi laşi furia să te stăpânească şi răspunzi provocării unei nebune,
atunci eşti la fel ca ea.
Oamenii vor spune: "Hei,
Priveşte. Sunt doi nebuni care se ceartă"
Eu nu voi răspunde provocării ei.
Da, dar dacă nu răspunzi,
oamenii vor începe în curând să spună:
"Hei, uite cum nebuna aia
îl mănâncă pe tipul ăla care nu face nimic."
Ar trebui să îi plătim cu aceeaşi monedă.
Chuck, nu trece în partea întunecată.
Răzbunarea nu funcţionează niciodată.
Trebuie să plec.
Şi eu.
Asta nu are cum să se termine cu bine.
Stai!
Nu credeam că vei face asta.
Credeam că eşti foarte drăguţă şi că îţi plac plăcintele cu mere şi baseball-ul.
Doar ştiu cum să folosesc o bâtă de baseball
pentru a face că faţa cuiva să arate ca o plăcintă cu mere.
Îmi pare rău pentru Ned.
Adică, nu pentru Ned, ci pentru că te-am supărat.
Credeam că nu te deranjează.
Asta credeam şi eu.
Repede, repede!
Iată ce nu vom face.
Nu vom începe toată tâmpenia aia dulce cu
"urcă-te înapoi pe cal şi găseşte-ţi un bărbat".
Pentru că, în caz că ai uitat, Ned era calul
şi tu m-ai doborât de pe el. Aşa că poate,
trebuie să fiu puţin furioasă
înainte să mă pot bucura.
Ok. Am înţeles.
Mulţumesc.
Nu au sistem de alarmă.
- Ai un card de credit? - De ce?
- Ştii să forţezi încuietoarea? - Nu.
Vei avea nevoie de ea pentru a plăti pagubele.
- Super. - Hai!
Aici.
Eşti gata?
- Pentru Ned. - Pentru Ned.
Urăsc şobolanii.
Şi inspectorii sanitari îi urăsc.
- Am terminat aici. - Cu siguranţă.
Nu vă puneţi cu plăcintăria.
Curăţase timp de ore întregi,
dar nu putea şterge gândul
ca bătălia cu Balsam's Bittersweets...
...va deveni mai îndârjită.
Chuck? Am crezut că eşti Dilly Balsam.
De ce eşti îmbrăcată ca un spărgător?
De ce eşti îmbrăcat ca un vânzător de peşte?
- Curăţăm bucătăria. - Eu am fost cu Olive.
Ştii ceva? E extraordinară.
Chuck?
Scuze. Am tot corpul plin de adrenalină.
Eşti supărat pe mine?
Adevărul pe care îl ascundea de Chuck
era o pată pe care nu o putea şterge.
Mă bagă în sperieţi
femeia aia rea care încearcă să închidă plăcintăria.
Asta era adevărat.
- Nu are nicio legătură cu noi. - Asta nu era adevărat.
Eşti sigur că nu te-ai simţi mai bine dacă...
ai riposta puţin?
De ce e atât de greu să înţelegi că lucrul curajos
este să nu ripostezi?
În acest caz, eu şi Olive am fost lase în această seară.
S-ar putea să fi dat drumul unor rozătoare nepotrivite.
Unde te duci?
Să curăţ altă murdărie.
Ned.
Ned?
Expresia "ca un şobolan într-un magazin de dulciuri"
deşi e mai puţin cunoscută, e adevărată.
Atunci când Ned a venit pentru a repara greşeala făcută de Chuck şi Olive
şi-a dat seama că încercarea de a nu riposta
era mai obositoare decât o ripostă.
Scârbos.
Nu e bine.
Billy?
Billy, ai murit?
Oh! Stai!
Nu mişca!
Mi-ai omorât fratele!
Chuck, locul ăsta e plin de poliţişti.
Te-ar putea recunoaşte.
Nu ar fi trebuit să vină.
De săptămâni întregi spun asta.
A trebuit să vin. E numai vina mea.
- Nu e vina ta. - Ba da...
dacă te-aş fi ascultat când mi-ai spus să nu ripostez,
tu nu ar fi trebuit să îmi repari greşeala.
- Am făcut ceva îngrozitor. - Ok.
- Eşti puţin de vină. - Poate acum sunteţi chit.
- Cum adică? - Nimic.
Ce s-a întâmplat la magazinul de dulciuri?
Strângeam şobolanii şi mă pregăteam să plec
când l-am găsit pe Billy mort în vasul în care se fac caramelele.
L-ai...
Da.
Dar nu putea vorbi, pentru că avea gura plină de cremă.
I-am auzit pe poliţişti şi l-am... din nou.
M-au prins în flagrant.
Eu şi Nancy Shrew te vom scoate de aici.
Ştiu că generalizez, dar eu cred că
un bărbat arătos care face plăcinte
nu ar trebui să petreacă nici măcar puţin timp în închisoare.
Fără plăcintar şi cu puţine indicii,
Emerson Cod şi Chuck au pornit în căutarea adevărului.
- Ai de gând să... faci ceva? - Fac ceva.
- Dar nu-l putem trezi. - Ştiu.
- Nu crezi că ştiu? - Spuneam şi eu.
A trecut ceva timp de când ai rezolvat cu adevărat o crimă.
Ştiu tu, în felul tradiţional.
Mă descurcăm în felul tradiţional
şi m-aş descurca şi acum dacă m-aş putea gândi
fără pălăvrăgeala ta.
Asta faceţi aici?
Vorbiţi cu cadavrele? Vă certaţi?
Analizăm cadavrul în vederea unor...
semne vizibile.
- Îmi place mai mult metoda mea. - Care?
Să-l tai pe fraier.
Trebuie să fac o autopsie.
Bine. Voi doi uitaţi-vă sub "capotă".
Eu o să-i verific trecutul lui Billy Balsam,
să văd dacă mai voia cineva să-l bage într-o comă permanentă.
Olive...
Olive?
Olive, e în regulă.
- Ţi-am adus o plăcintă. - Mulţumesc.
Are o umplutură specială.
Te rog să o iei de aici.
În timp ce Olive se gândea la faptul că geamul gros
nu îi dădea voie să îl atingă pe bărbatul pe care încă îl mai iubea,
şi-a dat seama că, pentru plăcintar,
va fi mereu o barieră invizibilă între ei.
Nu avea niciun duşman cunoscut?
Asta nu e bine.
Nu o să-ţi vină să crezi ce am găsit la au...
- Cum ai ştiut? - Am înţeles.
- Ce să ştiu? - Despre deget.
Ah, am aflat demult.
Vezi tu, este semnul universal pentru
"Taci naiba din gură, vorbesc la telefon"
Oh, e probabil şi semnul pentru
"Billy Balsam i-a smuls degetul ucigaşului său,
pentru că l-am găsit în stomacul lui la autopsie"
Un deget real?
Perfect... acum trebuie doar să luăm amprenta degetului
să îl găsim pe vinovat şi să-l scoatem pe Ned din închisoare.
Nu are amprentă. Acidul gastric din stomacul lui a distrus
pielea, ştergând orice urmă de amprentă.
Poliţia spune că s-a pierdut urma.
Deci, cine l-a ucis pe Billy are acum nouă degete,
şi crede că a scăpat cu crima.
Liber şi fără deget.
Plăcintarul se gândea că
a nu-i spune lui Chuck adevărul despre tatăl ei
era ca şi cum ar fi fost în închisoare.
Apoi s-a gândit că a fi în închisoare
era mult mai rău decât o metaforă ridicolă despre adevăr.
Hei, brutarule. Ai un coleg nou.
Masivul Bruce?
Nu eşti tu ăla care m-a băgat în închisoare?!
Plăcintarul a fost surprins de faptul că
aici, cu 30 de secunde înainte de propria lui moarte violentă,
nu avea mari revelaţii,
ci un gând foarte simplu.
- Chuck. - Tu eşti.
Dar acest gând i-a salvat viaţa.
Ştii, nu mi-ai povestit niciodată cum ai cunoscut-o pe iubita ta.
Sheila, nu?
E o poveste amuzantă.
Ne-am întâlnit printr-un sistem de împărţire a maşinii.
Mă săturasem să fiu tot timpul blocat în trafic.
Regula spune că e nevoie de cel puţin doi pentru banda specială,
aşa că am răspuns la un anunţ din revistă.
După puţin timp, a apărut la uşa mea.
În primele săptămâni, am călătorit împreună în fiecare zi.
Nu vorbea mult.
Într-o seară, în timp ce îmi pregăteam cina,
m-am întrebat ce face.
Aşa că am invitat-o la mine. Ce naiba?
Ca un prieten, ştii?
- Ştii cum e. - Uh, da.
În timpul acelei cine s-a întâmplat ceva.
Nu ştiu ce a fost.
Magia dragostei, da?
A fost sigur o scânteiere.
Aveam aşa multe în comun.
Am vorbit ore întregi.
Lucrurile au evoluat şi după puţin timp,
locuia cu mine.
O iubesc aşa de mult...
De asta am luat vina asupra mea.
Ştiu că o iubeşti pe Sheila, Bruce,
dar poate că asta e o ocazie pentru a trece mai departe,
pentru a găsi pe cineva... plin de viaţă.
Nu. Sheila e iubita mea.
Pot să mă ţină în închisoare 80 de ani.
O voi găsi din nou.
Adevărul putea să bată oricât la uşă,
Masivul Bruce nu voia să deschidă.
Şi poate că aşa era cel mai bine.
Sunt sigur că Sheila
te va aştepta, Bruce.
La o distanţă de 17 mile,
încercarea de a arăta cu degetul asasinul fără deget
al lui Billy Balsam continuă.
La spitale nu s-a prezentat nimeni
cu un deget lipsă aseară.
Poate ucigaşul nu şi-a dat seama că a pierdut un deget,
aşa că nu s-a dus la spital.
Asta ar reduce lista de suspecţi
doar la oamenii extraordinar de idioţi.
Unele persoane fără părţi ale corpului au membre fantomă.
Cred că membrul amputat e în continuare acolo
chiar dacă nu e. Este un
mecanism psihologic de protecţie
care să-i apere de traumă.
Trebuie să ne întoarcem la Bittersweets.
Trebuie să vizităm locul crimei.
Cum ai de gând să treci de Dilly?
Bună.
Cât tupeu ai să vii.
Sunt surprinsă să te găsesc aici.
Asta ar fi vrut Billy.
Putem vorbi puţin între patru ochi?
Unde te duci?
Vreau să spun, afară. Între patru ochi afară.
Ştiu că ţi-a fost foarte greu
şi te înţeleg.
Moartea e cel mai rău lucru.
Tipul ăsta i-a muşcat cuiva degetul
şi a fost găsit cu faţa în sus în cazan.
Ceea ce înseamnă...
Că nu a fost atacat din spate.
Corect.
Deci, a avut loc o luptă, cu siguranţă.
Eu cred că a fost o bătaie în toată regula.
Masa asta a fost mutată.
Ai greşit bucătăria.
Ştii tu, marmura e o piatră foarte interesantă.
E rezistentă la grăsimi şi uleiuri, care lasă pete.
Deci, dacă nu e curăţată repede şi bine,
şi cineva pune mâna pe ea, de exemplu...
În timpul unei lupte...
Atunci mâinile lor...
...lăsa amprente pe suprafaţă.
- Două mâini. - Nouă amprente.
Un ucigaş care îneacă oameni în cremă de caramele.
Vreau să ştii că,
deşi am început greşit,
rămânem vecinii tăi şi suntem alături de tine.
Şi îmi dau seama că nu vom putea să ne zâmbim
sau să ne salutăm pentru o vreme,
din pricina evenimentelor care au avut loc.
Da, eu v-am stricat firma,
şi l-am sunat pe inspectorul sanitar,
iar voi mi-aţi ucis fratele.
Fiecare cu părerea lui.
Vrei dovezi? Vrei să-ţi arăt
ceva care dovedeşte ce s-a întâmplat cu Billy?
Dă-mi voie să-ţi arăt.
- Ce? E un portbagaj gol. - Nu, nu e.
Rahat!
Ajutor! Ajutor!
Mâinile ei... Poartă mănuşi.
Pune arma jos!
Plăcintarul ucigaş nu a putut termina treaba.
aşa că i-a trimis pe iubita lui şi pe bruta să mă omoare?
Ned nu a ucis pe nimeni şi tu o ştii.
Noi încercam doar să aflăm adevărul.
Singurul adevăr pe care trebuie să-l ştiţi e că îmi e dor de fratele meu.
- Ai zece degete. - Nu eşti ucigaşul.
Şi nici nu cred că vrei să fii aşa ceva.
Lasă-ne să ducem dovezile la poliţie.
Vom afla cine ţi-a omorât fratele.
Bine. Puteţi pleca.
Dacă îl băgaţi în închisoare pe cel care mi-a omorât fratele...
voi fi fericită.
Credeam că vreau răzbunare,
dar nu îmi doream decât d-d-d-d-dreptate.
- S-a bâlbâit cumva? - Da.
Şi luaţi-vă şi maimuţa din portbagaj.
Faptele stăteau în felul următor.
După ce Olive a fost eliberată din portbagajul lui Dilly Balsam...
Aici pute.
...Autorităţile au explicat că timpul necesar
pentru că degetul să treacă
prin sistemul digestiv al lui Billy Balsam
şi să îi fie şterse amprentele de către acidul din stomac
plasa momentul morţii lui Billy Balsam
cu câteva ore înainte de găsirea plăcintarului
lângă cadavru.
Analiza amprentelor de pe folia de fructe
a arătat că ucigaşul cu nouă degete era nimeni altul decât
Andrew Brown, inspector sanitar,
care s-a dovedit după investigaţii,
îi şantaja pe Dilly şi Billy Balsam.
După ce îl mituiseră pe inspector pentru a efectua o inspecţie surpriză,
care a dus la închiderea temporară a plăcintăriei,
Brown a cerut bani pentru a nu face publice
faptele urâte ale lui Billy şi Dilly şi a le închide şi lor magazinul.
Refuzând să se lase presat, Billy Balsam s-a împotrivit.
Inspectorul sanitar Andrew Brown este considerat acum
principalul suspect în uciderea co-proprietarului de la
Balsam's Bittersweets Taffy & Sweets emporium.
Mulţumită muncii detectivului particular Emerson Cod,
proprietarul plăcintăriei locale a fost scos de sub acuzare
şi a fost eliberat.
Autorităţile au organizat căutarea lui Andrew Brown,
care rămâne în libertate.
Urmează: pot maimuţele să conducă? Vom afla...
Fata moartă merge...
Vine direct la mine.
Eşti bine?
Da. Adică, acum sunt.
Ned.
Îmbrăţişează-l de două ori, şi din partea mea.
Da, de două ori. Dublă îmbrăţişare.
- Olive. - Ce?
Hai.
Să fac munca asta fără tine...
înseamnă de fapt
să muncesc foarte mult.
Nu că nu aş fi în stare, pentru că sunt.
- Doar că nu îmi place. - Mă bucur că m-am întors.
Nu e chiar aşa rău în închisoare.
Am avut mult timp de gândire şi am ajuns la o concluzie.
Toată lumea spune că adevărul te eliberează
dar Masivul Bruce era liber să iubească pe cineva pentru că
putea să se mintă singur că păpuşa aia era reală.
Adică...
"E bine să minţi."
Sau măcar "E bine să nu spui adevărul."
Nu îi voi spune lui Chuck despre tatăl ei.
Asta a sunat ca şi cum ar fi fost spusă de mine.
- Stai puţin, chiar aşa a fost. - Ei bine, ai avut dreptate.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Bun venit acasă
Fiind acasă şi fără să fie acuzat de crimă,
plăcintarul a mâncat o bucată de plăcintă pentru a sărbători
şi s-a dus la culcare.
- Olive. - Fredo.
Ştiam că tu eşti.
Uneori, o crimă pasională
este să nu îţi dai seamă la timp de existenţa pasiunii
în timp ce, cu alte ocazii, crima e să nu vezi lumea aşa cum e.
Dar cele mai multe crime pasionale sunt simple crime.
Deci, oamenii îşi pot simţi membrele după ce nu le mai au.
E ciudat, dar îmi place.
Ştiu. Şi mie.
Când am fost la închisoare, cred că tu erai membrul meu fantomă.
- Da? - Da.
Mă simţeam ca şi cum ai fi fost tot timpul cu mine.
Mă bucur că te-ai întors.
Plăcintarul nu se mai simţise niciodată
aşa apropiat de cineva ca în acel moment.
A simţit cum emoţia îl cuprinde...
Chuck.
...ducând la o altă crimă pasională
care a luat forma unei mărturisiri.
Ţi-am omorât tatăl.
Traducerea şi adaptarea:TaniaToma Sincronizare:GepetoRDI