Nu te uita aşa la mine, Ronnie. Plec doar pentru câteva ore.
Nu te bosumfla. Vorbesc serios.
Bine?
Când o să mă întorc, o să mergem la plimbare.
O să-i placă asta. Are un decolteu generos.
PROFILER Sezonul 1 Episodul 8 - CRUEL AND UNUSUAL
Traducerea şi adaptarea: Cornelia Nifty Subtitles Team
Da, dar, Coop, adică, cum ucizi 19 oameni fără să ai nicio amprentă la dosar?
Nu, amprentele lui Jack nu s-au potrivit: nici la armată, nici la criminali, nimic.
Da, şi mie mi-e dor de tine.
Bine, mai vorbim în weekend.
Bine. În regulă. Pa.
"JACK OF ALL TRADES" SCAPĂ Un bărbat handicapat lăsat mort în gară
Bună.
Bună, Bailey.
Nu.
Ce fel de cuşcă?
Doi călăreţi au găsit-o azi după amiază.
Poliţia locală crede c-ar putea fi legat de un fel de cult.
Destul de monstruos. Ei nu sunt obişnuiţi cu un asemenea nivel de violenţă.
- Şi noi ar trebui să fim? - Cât timp a stat aici?
E moartă de mai puţin de 12 ore şi-a mai stat aici câteva zile înainte de asta.
Aveţi vreo idee cine e?
Niciun act asupra cadavrului. Încă nimic de la persoane dispărute.
- Asfixiată? - Aşa pare, dar e acoperită de răni.
Are arsuri pe picioare, pe spate, urme de tortură pe cap.
Ce e cu degetele ei?
Se pare că a râcâit pământul.
Încercând să iasă.
Nu cu lacătul ăsta.
Pare să fie părul ei?
A fost tăiat?
Nu ştiu. Trebuie să-l examinez în laborator.
Cred că şi-l smulgea. E un smoc mare.
Ce naiba e asta?
Asta m-ar scoate din minţi.
Poate că asta e ideea. Cineva voia s-o înnebunească.
Am găsit şase amprente, pe sacul de la curăţătorie. Încă nicio potrivire.
- Vreo urmă de abuz sexual? - Nu, doar dacă are pasiune pentru picioare.
Au arsuri de gradul trei, de la un fel de flacără.
Poate ca s-o împiedice să fugă?
Nu, cred cÄƒ a fÄƒcut asta dupÄƒ ce a bÄƒgat-o Ã®n cuÅŸcÄƒ.
A Ã®nceput cu o armÄƒ cu electroÅŸocuri.
Are două arsuri pe trup de la ceva cu 50.000 de volţi.
Poate că a trebuit s-o doboare ca s-o poată stăpâni.
Are serioase leziuni craniene, dar nu de o lovitură cu un corp contondent.
Cred că se lovea cu capul de cuşcă.
Cred că e vorba de torturarea minţii, dar şi a trupului.
Adică, luminile, zgomotul, picioarele ei...
Se pare că a avut o viaţă destul de frumoasă înainte:
haine de firmă, o lucrare dentară din cele mai scumpe, cicatrice de cezariană.
O mamă...
Crezi că o cunoştea?
Sau doar s-a întâmplat să fie în locul nepotrivit, la momentul nepotrivit?
Nu, rănile sunt prea specifice. Cred că ucigaşul o cunoştea.
Şi cred că a vrut s-o rănească, înainte de a o ucide.
E aproape ca un act de răzbunare.
Tocmai am aflat veşti de la poliţia din Atlanta.
Cineva a anunţat o ameninţare cu bombă, într-o gară.
Spunea că dispozitivul era într-o cabină pentru handicapaţi.
Aceeaşi cabină unde am găsit ultima victimă a lui Jack.
E un mesaj subtil legat de Coop, nu?
Nicio bombă, nu-i aşa?
Doar un bilet, pentru tine.
"Se pare că ţi-ar prinde bine o mână de ajutor".
Cred că nu ne mişcăm suficient de repede pentru el.
Scuze, suntem ocupaţi. Nu e singurul psihopat pe care-l avem pe cap.
Vrea să mă concentrez asupra lui în totalitate.
L-am sunat pe Coop. E bine.
Mersi, Bailey.
Tocmai am aflat ceva de la Persoane Dispărute.
Biroul din Cincinnati trimite faxuri în toate statele.
- Grace, poţi să... - Da, mă ocup imediat de el.
O cheamă Phyllis Thompson. E psiholog, la o clinică.
Soţul a raportat dispariţia ei acum patru zile.
- Era psiholog? - Da.
Erau hărţuiţi de patru luni, au depus 8 rapoarte la poliţie.
Ce piste aveau?
În noaptea dispariţiei ei, asta era pictat pe casă.
Cu o săptămână înainte, ferestrele au fost sparte,
şi tot timpul, primeau chestii ciudate în cutia poştală, ca asta.
- Vreo potrivire cu alt mod de operare? - Nu în secolul ăsta.
Primele impresii.
Sunt două aspecte aici.
Psihologic, e vorba de cineva care creează o stare totală de spaimă.
Îi face plăcere să necăjească şi să anticipeze moartea.
Şi pe plan fizic, torturează înainte de a ucide.
- Un sadic? - Da, dar nu sexual.
Cred că e vorba de dominare sau de răzbunare.
Unde era clinica lui Phyllis Thompson?
Clinica cu pacienţi externi, spitalul St. James, Cincinnati.
Verifică lista cu pacienţii ei, John. Sam, hai să vorbim cu soţul ei.
Dle Thompson?
Dle Thompson, ne puteţi spune unde se ducea soţia dvs. când a dispărut?
A primit un telefon de la un pacient. Cineva supărat.
Nu va dispărea.
Trebuie să curăţ asta. Nu mai pot suporta s-o văd.
Ştii... ce-ai putea face? Ştii ce-ai putea face?
Ai putea vopsi peste ea.
Da, poate zidul ăsta. Doar porţiunea asta, da.
Ar merge. Mersi.
Persoana care a sunat-o era bărbat sau femeie?
Philly n-a spus, dar oricine-ar fi fost, era un impostor, aşa au spus poliţiştii.
Ne poţi arăta unde a fost răpită?
Poliţia a zis că...
s-a întâmplat chiar aici, pe marginea drumului.
Chiar pe-aici.
Dwayne! Dwayne! Potoleşte-te.
Îmi pare rău.
Nu-i nimic. Aveam nevoie să ne crească adrenalina.
E-n regulă, bun băiat.
- Dwayne era aici în noaptea dispariţiei? - Da.
- Era în lanţ? - Nu. Noaptea nu-l ţinem în lanţ.
Cum poate trece cineva de Dwayne?
Probabil că i-a aruncat vreun os.
Soţia ţi-a menţionat vreodată de vreun pacient de care se temea?
Nu prea vorbea despre munca ei... etica profesională, bănuiesc.
Dar erau doi tipi care o cam îngrijorau.
Monty era unul... şi... nu ştiu... Jim sau Jack, sau aşa ceva.
- Unde e Jennifer? - E afară, în faţă.
Jennifer Ann! Ce cauţi aici?
Ţi-am spus să nu te duci nicăieri singură, niciodată, niciodată!
Ce-i cu tine?
Am încetat să mai fiu tulburată de fiecare dată când aud numele lui Jack.
Şi eu sunt tulburat.
Mă trezesc dimineaţa cu gândul la ticălos.
Te rog, dă-mi muştarul.
Poftim. Ştii ce conţin chestiile astea?
Uneori, refuzul e un lucru bun. Să revenim la Phyllis Thompson.
Dacă era un pacient, ştiu cum trebuie să se fi simţit.
Unul din primii mei pacienţi a fost un tip pe nume Jerry Pape.
După prima vizită, ştiam că era puţin dus.
La a treia vizită, mi-a dat o lăbuţă de iepure norocoasă şi m-am gândit:
"E drăguţ, are o pasiune pentru mine". Apoi, am văzut restul iepurelui în buzunar.
Dragoste adevărată.
O parte din mine era hotărâtă să rămână şi să-l ajute,
cealaltă parte voia doar să scape de el.
Şi ce-ai făcut?
I l-am pasat cuiva cu mai multă experienţă.
- Şi am simţit-o ca un eşec total. - Mă bucur că ai supravieţuit
unei asemenea situaţii, fără să-ţi afecteze ego-ul.
Ego?
Malone.
- Ai avut succes la clinică? - După ce-am făcut câteva ameninţări.
Ce e cu oamenii ăştia?
Ai crede că e Pentagonul, în aşa hal încearcă să-şi ascundă dosarele.
Păi, dacă ai fi pacient, probabil că ai aprecia asta.
Investighez o crimă, Sam.
La ce oră?
Scuze.
Mai spune-mi o dată adresa.
A avut... un pacient violent, Lenny Krupak, s-a spânzurat acum câteva zile.
E posibil să fi fost el tipul.
Doar dacă nu s-a întors din morţi. Tocmai s-a mai găsit o victimă.
În Tennessee.
Are acelaşi "X" pe spate şi aceleaşi arsuri de la electroşocuri.
Are ceva pe picioare?
Nu, picioarele ei sunt în regulă. Ucigaşul a folosit
acelaşi tip de sac de la curăţătorie.
Phyllis Thompson nu avea cătuşe.
Şi ea nu a fost afară, cât timp a fost Thompson.
Putea să-şi schimbe modul de operare, s-o facă mai repede şi mai puţin brutal.
Nu cred. Uitaţi-vă la asta.
- Ce s-a întâmplat cu ochii ei? - De ce-ar vrea s-o orbească?
Acelaşi gen de cuşcă. Compania se numeşte "Sutherland Equipment".
Le vând angro adăposturilor pentru animale.
Şi pe urmă, unor psihopaţi ocazionali.
Femeile trebuie să afle despre asta, Bailey. Tipul merge din stat în stat.
Deja am anunţat, Grace. Trebuie să fim atenţi.
Nu vrem să stârnim panică.
Poliţia a găsit fibre de îmbrăcăminte în maşina victimei.
Avem şi un nume: Marilyn Norville. E profesoară în Chattanooga.
Ea şi maşina ei au dispărut din parcarea unui centru comercial cu reduceri, acum 2 zile.
De ce aici?
E izolat. Departe de oameni.
Da, nu se simte prea bine cu oamenii. Se simte mai bine cu animalele.
Nu i-a fost deloc greu să treacă de Dwayne.
De ce femeile astea? Ce au ele în comun ?
Poate e vorba de ce nu au în comun.
De ce-ar încerca s-o orbească pe una şi s-o scoată din minţi pe cealaltă?
Poate că e furios pe ele din motive diferite.
Am vorbit cu soţul lui Marilyn Norville. În ultimele două luni,
au fost hărţuiţi exact ca Phyllis Thompson.
Sărmanul om nici măcar nu mai iese din casă.
Practic, aceleaşi chestii: un "X" pictat pe casă cu spray, ferestre sparte.
Mulţumesc, Brad, mersi.
Bailey, trebuie să asculţi asta şi să-mi spui dacă are logică.
Cred că aceste crime au legătură cu închisoarea.
Adică, tot ce-au suferit victimele are ceva legat de închisoare:
arma cu electroşocuri, cătuşele, gratiile cuştilor.
Continuă.
Păi, nu e nicio legătură între victime... Adică, cel puţin nu una evidentă...
Dar uită-te la Adam Thompson. E prizonier în propria casă.
Şi toate victimele au ajuns prizoniere în cuşti.
- Cine foloseşte arme cu electroşocuri? - Poliţiştii, gardienii din închisori.
Crezi că avem de-a face cu cineva care lucrează într-o închisoare?
Nu, mai degrabă ele au fost forţate să vadă cum e să fii prizonier.
Cred că le învinovăţeşte pe ele pentru ceea ce a trăit el.
Ca şi când ar fi vina lor că el a fost cândva în închisoare?
Bine, şi cine e responsabil cu trimiterea oamenilor în închisoare?
Avem poliţia, procurorii, judecătorul, juriul.
Poate că au făcut parte din acelaşi juriu şi l-au condamnat.
O să-l pun pe George să verifice.
- Sam, vrei să te uiţi la ceva? - Dacă pot să-mi ţin ochii deschişi.
- De ce? N-ai putut să dormi? - Nu.
Fiica mea, Chloe, are coşmaruri, şi, nu ştiu, mă îngrijorează.
- Păi, câţi ani are? - Şapte ani.
Păi, ştii, la şapte ani ai coşmaruri tot timpul.
Şi eu aveam coşmaruri la şapte ani.
O să-i treacă. Va fi bine.
- Ţi-ai dorit vreodată copii? - Da, mi-am dorit.
Dar ovarele mele au avut alte planuri.
Dar, ştii, tot răul spre bine.
Am crescut trei căţei, care erau ca nişte copii, doar că pe ei
îi lăsam în curtea din spate, cu un lighean cu apă, şi plecam la film.
Nu poţi face asta cu un copil, nu?
- Nu, nu poţi. - Acum, priveşte asta.
Asta e notiţa din gară, da?
Vino aici. Uită-te la asta.
Se potriveşte perfect cu amprenta de pe victima din gară.
Care nu se potriveşte cu nimic.
Trebuie să fie amprenta lui Jack. Cu ce altceva s-ar putea potrivi?
Poţi să verifici toate amprentele de la toate scenele crimelor lui?
Chiar şi pe ale victimelor?
- Nu ştiu, poate ne scapă ceva. - Sigur, pot s-o fac.
Minunat. Mersi.
Sam, ai avut dreptate cu legătura dintre Norville şi Thompson.
Amândouă au fost implicate în acelaşi proces, acum zece ani.
Un tip pe nume Ronnie McDern.
E condamnat la moarte, în North Carolina, execuţia e programată mâine la miezul nopţii,
Se aşteaptă răspunsul final la recurs.
Faceţi cunoştinţă cu Ronnie McDern.
Norville şi Thompson locuiau în North Carolina.
În '85 şi '86, ambele au depus mărturie împotriva lui, într-un proces de crimă.
El şi cu partenerul lui au jefuit un magazin.
McDern i-a împuşcat pe vânzător şi pe un client, fără niciun motiv.
Niciunul dintre ei nu-i văzuse la faţă pe McDern sau pe partenerul lui.
Au fost cu spatele la ei tot timpul.
Vânzătorul a făcut tot ce i s-a spus.
I-a dat banii, nu s-a mişcat, n-a scos o vorbă.
Marilyn Norville a văzut toată scena. A depus mărturie împotriva lui la proces.
L-a băgat la pârnaie.
Cu faţa la perete!
Întoarce-te!
La perete!
Nu mişca!
De asta a încercat s-o orbească.
Iar Phyllis Thompson a declarat că era sănătos la cap când a tras cu arma,
ceea ce le-a anulat posibilitatea de a invoca nebunia.
- Aşa că a scos-o din minţi. - Ba n-a făcut asta.
E la închisoare, cu 36 de ore înainte de întâlnirea cu călăul.
Vom vedea. Deja a mai avut vreo două procese şi o serie de recursuri.
- 36 de ore înseamnă mult timp. - Mai ales dacă vrei răzbunare.
Când i-a fost respins ultimul recurs?
- Acum două luni. - Când a început hărţuirea.
Care e metoda de execuţie în North Carolina?
Ghiceşte.
Gazare. Se sufocă.
Bine, şi cine execută crimele pentru el?
Partenerul lui, Dan Parson. Şi-a executat pedeapsa. A ieşit acum un an.
John, vorbeşte cu el.
Dacă plănuieşte să mai omoare pe cineva, probabil că e hărţuit ca şi ceilalţi.
George, ia legătura cu toţi cei implicaţi în proces, de la judecător la funcţionarii
care lucrau în sala de judecată, oricine e cât de puţin hărţuit.
Nu-mi pasă dacă au fost doar împinşi la coadă la vreun magazin.
Îi vreau pe toţi sub protecţie.
Cum rămâne cu McDern? Cine vorbeşte cu el?
Mă duc să verific lista cu vizitatori. Ne vedem înăuntru.
Da, o am chiar aici.
Mulţumesc.
Dle McDern?
Sper că asta nu te supără.
Emanciparea femeilor. Mai e valabilă... sau nu, în zilele astea?
Dacă nu te superi, aş vrea să-ţi pun câteva întrebări.
Nu mă deranjează.
Înţeleg că ai avut o viaţă destul de grea aici.
Ai depus o plângere civilă, după ce un gardian ţi-a ars tălpile pe asfalt.
S-au vindecat, doamnă.
Nu că asta ar schimba situaţia...
Am văzut nişte arsuri similare la victima unui omor din Ohio.
Phyllis Thompson.
Nu-ţi aminteşti de ea?
Ar trebui?
Păi, a depus mărturie împotriva ta la proces, împreună cu Marilyn Norville.
Amândouă au fost ucise recent.
Îmi pare rău, doamnă. Eu... nu ştiu nimic despre asta.
Adică, dacă au fost la procesul meu. Nu mi le amintesc.
Nu prea mă mai gândesc la asta, sincer.
Încerc să privesc spre viitor, nu spre trecut.
Poate că cineva a citit despre mine şi i-au venit nişte idei nebuneşti.
Poate că a fost cineva pe care-l ştii.
Am o mulţime de susţinători.
Dar ei încearcă să-şi obţină dreptatea în justiţie.
Şi care e ideea ta despre dreptate, Ronnie?
Adevăr.
Oamenii să nu spună minciuni despre mine.
Am fost violent.
Recunosc asta. Dar nu am ucis pe nimeni.
Dan a fost cel care-a tras.
Păi, juriul nu a văzut aşa lucrurile.
Ei nu văd întotdeauna adevărul.
Şi voi plăti asta cu viaţa.
Dar nu am ucis pe nimeni.
Scuză-mă.
E o femeie. Dacă cineva ucide pentru el, e o femeie.
Eşti sigură?
E foarte fermecător, într-un fel înfricoşător.
Cum altfel s-ar explica electroşocurile? Trebuia să le doboare mai întâi.
Atunci, tocmai a ucis avocatul din oficiu.
N-am ajuns acolo la timp.
Ai găsit ceva?
"Dragă Ronnie, îmi lipseşti atât de mult încât m-am decis s-o fac."
"Îmi părăsesc soţul."
"Ai avut mare dreptate despre tot. El nu înţelege."
"Nici copiii nu înţeleg, dar ştiu că tu înţelegi."
"Eu nu..."
Multe femei singure sunt pe lume.
Uită-te la asta. "Fun club Ronnie McDern."
Ai crede că şi-ar vopsi rădăcinil pentru poză, dacă i-ar păsa cu adevărat.
Bailey.
Ia uite!
Ce crezi că sunt astea? Dovezile că a făcut ce trebuia pentru de el?
Sau dovada iubirii ei pentru el.
E probabil modul în care îşi consumau relaţia.
Ei bine, care dintre ele să fie? Sunt zeci.
Ce credeţi că faceţi aici?
Bailey Malone şi Sam Waters, de la FBI.
Dvs. cine sunteţi?
Katherine Evers, avocata dlui McDern.
Tocmai m-a informat despre mica voastră vizită.
Să ne înţelegem: nu-mi plac micile vizite la clientul meu, în lipsa mea.
Clientul dvs. e suspect într-o investigaţie pentru dublă omucidere.
Serios? Ce convenabil.
Puneţi două cazuri pe care nu le puteţi rezolva pe seama cuiva care va fi executat?
Ambele victime au ajutat la condamnarea lui McDern în procesul lui de acum 15 ani.
Cum numiţi asta, dră Evers, coincidenţă?
Dacă este sub anchetă pentru crimă, are dreptul la consiliere, când vorbiţi cu el.
Comportamentul vostru e scandalos.
Mai lăsaţi-mă! E un criminal condamnat.
Sunt proprietate privată a clientului meu. Vă sfătuiesc să nu le luaţi.
- Tocmai v-aţi ales cu un proces. - De ce atâta deranj?
McDern nu va mai fi pe-aici ca să beneficieze de daune.
Scuză-mă.
Tocmai am încheiat lista de duşmani ai lui McDern.
Încă trei oameni au fost hărţuiţi. Primul jurat, judecătorul din al doilea proces
- şi procurorul. - I-ai pus sub protecţie?
Da, se are grijă de asta.
Am citit scrisorile lui McDern de la femeile alea.
- O secundă. - Unele dintre ele ar trebui închise.
Ştii, în nouă cazuri din zece, aceste femei au fost abuzate.
Şi multe dintre ele nu cred că bărbaţii lor sunt de vină.
Adică, Carol Boone nu a crezut.
S-a îndrăgostit de Ted Bundy la proces, s-a măritat cu el şi i-a făcut un copil.
Glumeşti.
Unul din ucigaşii prin strangulare, prietena lui Kenneth Bianchi,
a încercat să imite o crimă.
A făcut poliţia să creadă că ucigaşul real era încă în libertate.
Ea a încercat să ucidă o femeie pentru el.
Dar a dat-o în bară cu crima şi el s-a însurat cu alta.
Haideţi să cunoaştem fun-clubul lui McDern.
Numărul unu e Rita Herrera. 32 de ani, divorţată, lucrează ca manichiuristă.
A corespondat cu McDern în ultimii opt ani.
Eu tot nu înţeleg. Nu ştiu. Credeţi-mă nebun.
Multe din femeile astea asociază violenţa cu masculinitatea.
Cu cât e bărbatul mai violent, cu atât se simt mai feminine.
De exemplu, Charles Manson. Niciodată n-a avut probleme cu întâlnirile.
Le putea fascina pe femei. Într-un fel, ca şi McDern.
- Am auzit că-l crezi fermecător. - Cum fac ei asta?
Păi, sunt psihologi prin natura lor.
Sunt experţi în manipularea emoţiilor umane.
În timpul petrecut în închisoare, învaţă cum să-i citească pe oameni.
Să-ncercăm să le citim pe femeile astea.
Avem multe scrisori dar nu avem prea mult timp.
Bine, numărul doi e doctoriţă, Leslie Ryan.
Şi de ce umblă după unul ca el, când m-ar putea avea pe mine, nu ştiu.
Aici e ceva. Ea s-a mutat în Carolina de Nord,
ca să fie mai aproape de închisoare, acum doi ani.
- Au mai făcut-o şi altele? - Da, încă patru.
Să ne concentrăm asupra lor.
Şi toate au apărut pe lista lui de vizitatori din ultimele două luni.
Barbara Minetta, e asistentă la spitalul Park Hills.
Ilene Klinger, profesoară, activistă, a protestat pentru orice, de la Vietnam încoace.
Helen Oaks are 35 de ani. E şomeră de când s-a mutat în Raleigh.
Şi caporal Mackensie Sutton.
Staţionată în baza militară din Greensboro.
- Să le verificăm alibiurile. - Nu sunt toate astea.
Katherine Evers e şi ea îndrăgostită de el.
Spune-i doar că nu vom reuşi până mâine.
Mai trebuie să aşteptăm.
Ţi-a menţionat pe vreuna din femeile astea: Barbara, Minetta, Helen Oaks,
- Mackenzie Sutton sau Ilene Klinger? - Nu.
- Eşti sigură? - Da.
Te deranjează dacă te uiţi la scrisorile astea?
Ţi se pare că sunt cam ocupată?
Aştept răspunsul la recursul care ar putea salva viaţa unui om.
Acum, nu am nici timpul, nici dispoziţia de a mă uita la corespondenţa lui.
Nu sunt doar scrisori de la amici. Ele sunt îndrăgostite de el.
Ia rahatul ăsta de aici.
Dră Evers, şi eu încerc să salvez vieţi.
Una din aceste femei ar fi putut să ucidă pentru McDern.
Cred că el ştia şi, probabil, a şi încurajat-o.
Cred că e imposibil, pentru că îmi cunosc clientul.
Şi n-ar face aşa ceva.
Le-a folosit pe aceste femei.
Şi cred că te foloseşte şi pe tine.
Ieşi afară!
Acum!
CAROLINA DE NORD ÎNCHISOAREA DE STAT
Sam!
Ai găsit ceva?
Sutton era într-o tabără de antrenament în ziua în care Thompson a fost răpită.
Nu le-am găsit pe Helen sau pe Barbara. Avem agenţi în aşteptare la casele lor.
- Dar Ilene Klinger? - Fiul ei zice c-ar fi aici.
Participă la cruciade împotriva pedepsei cu moartea, de ani de zile.
L-a cunoscut pe McDern, luptând pentru cauza asta. Iubirea a apărut mai târziu.
Cercetează zona. Ne întâlnim din nou aici, în cinci minute.
George a găsit o potrivire pentru amprentele din gara Atlanta.
Nu sunt ale lui Jack.
Ale cui sunt?
Ale victimei lui nr. 11. Dr. Nelson.
Doctorul care m-a adus pe lume?
Aş spune că e câştigător, Bailey.
Eliberaţi-l pe Ronnie McDern! Eliberaţi-l pe Ronnie McDern!
Aia e Klinger.
Ilene Klinger? Suntem de la FBI.
Am vrea să vorbim despre relaţia cu Ronnie McDern.
Da, ce-i cu ea?
Păi, înţelegem că ai sentimente profunde pentru Ronnie.
Nu ştiam că e ilegal să-ţi pese de o altă fiinţă omenească.
Depinde de cât de mult ajunge să-ţi pese.
Unde ai fost în noaptea de marţi?
În noaptea de marţi am fost la un priveghi, de ce?
Vreţi să ştiţi ce-am făcut în fiecare noapte din săptămâna asta?
Miercuri a fost o demonstraţie în faţa primăriei,
joi a fost o campanie a scrisorilor, iar ieri am fost cu avocatul meu pentru divorţ.
Speram că asta va da rezultate.
Vreau să mă mărit cu Ronnie.
Nu mă aştept să înţelegeţi, dar când iubeşti pe cineva, faci sacrificii.
- Adică, să ucizi pentru el? - Cum?
Ronnie nu e capabil să ucidă.
De ce-ar vrea s-o facă altcineva?
E cel mai drăguţ şi blând om pe care l-am cunoscut.
Ilene, uită-te la asta.
Au refuzat amânarea. Îl vor ucide la miezul nopţii.
Nicio urmă de Helen sau Barbara. Doar mulţi protestanţi nefericiţi.
Execuţia va avea loc la miezul nopţii.
Ce judecător a refuzat recursul şi n-a continuat cu suspendarea procesului?
Un judecător federal. M-am ocupat de asta, am împrejmuit curtea de judecată.
Asta era Ilene? N-ar trebui s-o urmărim?
Nu. Nu pleacă nicăieri.
Trebuie să fie ori Helen, ori Barbara.
Dacă nu poate ajunge la judecător, după cine s-ar duce?
Cine altcineva ar fi de vină?
Persoana care a pierdut recursul. Katherine Evers.
Îl ţin aici jos. E sub supraveghere, înainte de a muri.
N-ar vrea să-l păcălească pe călău.
Unii dintre ceilalţi prizonieri îl provocau. Pe mine nu m-ar deranja.
Aş ajunge acasă să mănânc mult mai repede.
Nu vreau nicio problemă, dar nu am chef să vorbesc cu voi acum.
- Îmi aduceţi preotul? - Da. Relaxează-te şi vorbeşte cu tipii ăştia.
- Ce vreţi? - Ronnie, unde e Katherine?
Ar trebui să fie aici. Ce vreţi să spuneţi?
De ce nu ne spui unde e?
Nu ştiu. E teafără, nu-i aşa?
Când ai de gând să încetezi, Ronnie?
Aşa vrei să-ţi petreci ultimele ore din viaţă?
Ca un mincinos?
Ştiu că eşti speriat.
Da, dar îmi doresc familia.
Cred că ceea ce vrei e ceva linişte.
Şi nu o vei obţine, dacă nu începi să spui adevărul.
Dacă cineva devine psihopat, aceea e... Barbara.
Şi de ce asta?
Nu se poate împăca cu gândul că voi muri.
Cam acum şase luni, a început să fie ciudată.
Mă întreba tot felul de chestii despre proces.
Nu am înţeles până când...
- Până când aţi venit aici. - De ce n-ai spus nimic înainte?
Nu eram sigur.
Trebuie s-o găsiţi pe Katherine, adică...
nimeni nu merită să fie ucis. Nu ea.
Şi nici eu.
Nimeni.
Eternitatea înseamnă mult timp, McDern. Pentru sufletul tău...
sper că spui adevărul.
Doamnă?
Tu mă crezi, nu-i aşa?
- E Helen, nu Barbara. - De ce?
Pentru că, din momentul în care l-am întâlnit, a încercat să mă manipuleze.
- Şi încă mai încearcă. - Cum a ştiut să ne îndrume spre Barbara?
I-am spus numele lor lui Katherine. Probabil că i le-a spus şi lui.
Mai avem 68 de minute.
Te rog!
Bine.
Bun băiat!
- Ai fost muşcat când erai mic? - Bun băiat!
Aşa, bravo!
E o salvatoare.
Nu doar lui McDern îi provocau plăcere acele poze.
Băieţi!
Ia priviţi!
Rezervat pentru judecător?
- Şi pentru procuror. - Pentru ce sunt astea?
- Nu mă duce acolo. - Cum rămâne cu Katherine?
Unde e cuşca ei?
N-a spus Ray că astea se vând adăposturilor şi magazinelor de animale?
- Poate că ea lucrează la unul. - Nu, e şomeră.
- Animalele astea sunt de la un adăpost. - Lucrează ca voluntar.
N-a putut suporta să le vadă ucise, aşa că le-a luat acasă.
- Animalele astea nu sunt ucise prin gazare? - Ba da.
O va ucide pe Katherine în acelaşi mod în care va muri şi Ronnie.
Sunt de la adăpostul pentru animale Blue Ridge.
Să mergem.
Eu mă duc prin spate.
- Ştiţi că sunt câini înăuntru. - Nu-ţi face griji, John, sunt în cuşti.
Pot să v-ajut cu ceva?
- Helen, unde e Katherine? - Puteţi încerca orice vreţi.
Niciodată nu mă veţi despărţi de Ronnie. Dragostea noastră e prea puternică.
Săptămâna trecută ne-am plimbat cu rolele. Voia să prind puţină culoare în obraji.
Şi am privit împreună apusul soarelui. E una din plăcerile lui Ronnie.
E foarte romantic.
Helen, am vrea să vii cu noi.
Foloseşte-l. Şi-atunci voi fi cu Ronnie la noapte.
- John! - Mă duc după ea.
Helen!
Stai aşa!
Întoarce-te! Întoarce-te!
Dă-mi braţul! Celălalt braţ!
S-a terminat, Helen.
Opreşte gazul!
Haide! Respiră! Respiră!
E-n regulă.
Eşti bine.
E bine.
Înapoi, oameni buni, înapoi.
Ce-ai face dac-ai mai avea doar 12 minute de trăit?
Nici măcar nu mă pot gândi la asta.
- Dar tu? - Nu ştiu.
Cred c-aş încerca să mă împac cu vechea problemă a izbăvirii.
Dar McDern?
Crezi că-i pasă de izbăvire?
Dacă va sosi vreodată ziua asta şi pentru Jack, ai vrea să fii acolo?
Nu ştiu.
Nu, mamă. Trebuie să ţii căldura pornită. Nopţile devin prea reci.
Dacă ai nevoie de bani, pot să-ţi trimit. Da.
Nu, de fapt, mă simt foarte confortabil.
Ştii, port pijamaua aia din flanelă pe care mi-ai trimis-o.
Da.
Nu, mamă. Da.
Te iubesc. Şi eu te iubesc, mamă.
Pa.
Traducerea şi adaptarea: Cornelia Nifty Subtitles Team