Tess.
Nu trebuia să vii până aici. Cafenele sunt şi în Metropolis.
Am simţit că avem şansa să mai povestim.
Bine.
Deci, ce mai faci?
Bine.
Dar tu?
Sunt bine, mersi.
Da. Bine...
A avut loc un mic incident în cadrul micului nostru proiect.
Ce s-a întâmplat?
De când Alexander a reînviat, nu a prezentat niciun defect
şi era pregătit pentru lumea reală.
Doar că are nevoie de cineva
să-l îndrume.
Cineva ca tine.
Ca mine?
E un subiect copiat genetic după Lex.
Nu cred că aş fi cel mai bun mentor pentru el!
Despre asta...
Absoarbe informaţii noi,
cum ar fi o diplomă la MIT şi cred că...
Cred că are nevoie de cineva, ca o familie.
Practic, tu eşti sora lui.
Dar nu sunt Clark Kent.
Ştiu că tu poţi scoate partea bună din el.
De aceea te aşteaptă afară, în maşină.
Aici?!
Tess, nu ar trebui...
- Dacă îşi aminteşte ceva despre mine? - Nu-şi aminteşte.
Nu-şi aduce aminte nimic, fiindcă suferă un fel de metamorfoză.
De când se schimbă, am învăţat lucruri noi despre el,
lucruri despre originea sa genetică.
Uite, Tess!
Nu are doar genele lui Lex.
Jumătate din ADN provine de la tine.
Smallville Sezonul 10, Episodul 16 "Scion"
Traducerea şi adaptarea bai3tzash
Nu doar bărbaţilor din familia Lex le plac secretele.
Având în vedere că eşti aici, locul ăsta nu e secret.
Da.
Dar uiÅ£i cÄƒ eu conduc LuthorCorp acum.
Unul dintre contabilii mei de seamÄƒ
m-a informat că milioane de dolari
au fost investiţi în acest complex.
Dar se pare că ai închis porţile.
Aplaud eforturile tale...
Dar nu-l poţi ascunde pe Alexander de mine pentru totdeauna.
Îl salvez de un număr dur din piesa "Scumpul tatii".
Dă-mi fiul înapoi!
Sunt surprinsă de ardoarea ta pentru o reuniune de familie,
având în vedere că în lumea asta Lex l-a trimis pe Lionel la moarte.
Asta e dovada că Lex pe care-l ştiai era un adevărat Luthor.
Am făcut o greşeală imensă, Tess.
Nu trebuia să mă încred în Clark mai mult decât în familia mea.
Văzând ce mi s-a întâmplat mie,
pot spune că întoarcerea spatelui celor din familie
e tratamentul obişnuit al Luthorilor.
De aceea moştenirea Luthor se termină cu tine.
Tess.
Da.
Dacă aş fi fost tatăl tău când Lionel te-a dat spre adopţie...
Aş fi făcut exact acelaşi lucru.
De ce?
Fiindcă nu mă poţi controla?
Nu.
Fiindcă eşti inferioară.
Imaginează-ţi ce ar putea face un băiat ca Alexander
dacă ar avea îndrumarea adecvată.
Ai dreptate.
Vino cu mine.
Fiul tău e acolo.
Nu am putut găsi un leac pentru a-i opri mitoza accelerată.
Minţi.
Nu te cred.
Nu a fost destul material genetic în cenuşă pentru un test ADN.
Asta va dovedi că spun adevărul.
Fiul tău e mort, Lionel.
Nu vei mai avea ocazia să-l răneşti.
Mulţumesc pentru ajutor.
Tu ascunzi un mutant sub acoperiş.
Tess mă ţine în mişcare.
Asta e de 100 de ori mai bine
decât să fac pe şoarecele de laborator pentru nişte medici.
Ei cred că nu aud ce spun despre mine.
Numele tău e Conner?
Aşa scrie în fişele medicale.
"Replică neuroplastică cognitivă"...
CNR. Conner.
Tess crede că a păstrat secretul ăsta de mine.
Cred că e doar jenată. Să aibă grijă de un ciudat.
Nu e de părerea asta.
Îţi garantez, încearcă să te protejeze.
De reacţiile oamenilor când ar afla ce sunt cu adevărat?
Ai fi surprins că nici nu contează asta când oamenii ajung să te cunoască.
Drăguţ din partea ta, dar nu ştii cum te simţi
de fiecare dată când întâlneşti pe cineva, un medic nou,
care te va urî
sau poate că va fi invidios că nu are abilităţile tale.
E adevărat că nu-ţi aduci aminte nimic de dinainte să ai abilităţile?
Nimic. Mutaţia e o jigodie.
Sincer...
Înţeleg că Tess încearcă să mă protejeze
de multe lucruri, dar...
Dar trebuie să aflu de unde provin, de ce sunt aşa.
Sunt sigur că-ţi va spune când vei fi pregătit.
Sunt pregătit acum.
Fără supărare, dar...
Dar nu pot sta aici să mulg vaci
când sunt atâtea lucruri pe care vreau să le aflu.
Îţi apreciez ospitalitatea, dar...
Doar nu pleci...
Asta nu a părut că ar fi o întrebare.
E important...
pentru Tess să rămâi aici pentru o vreme.
Şi e important pentru mine să aflu cine şi ce sunt.
Dacă va afla cineva că eşti diferit?
Nu te pot lăsa să rişti asta. Îmi pare rău.
Scuze, dar e riscul meu.
De altfel, nu mă poţi opri.
Eşti...
Sunt ca tine.
Asta înseamnă că...
Doamne! Eşti...
Eşti tatăl meu?
Prefer "frate".
Credeam că sunt singurul cu astfel de puteri.
Eu şi Ceaţa.
Stai.
Eşti...
Eşti el? Ceaţa?
De unde ştii de Ceaţă?
Glumeşti?
Am citit tot ce a făcut... ce ai făcut tu.
Haide. Să merge în Metropolis şi să salvăm pe cineva împreună!
Stai, mai ai câteva lucruri pe care trebuie să le înveţi.
Nu am făcut decât să învăţ.
Vreau să fac ceva.
E incitant să ai abilităţi noi.
Dar trebuie să înveţi cum să le controlezi.
Vom rămâne la fermă. Ne vom antrena.
Haide! Nu am nevoie de antrenament. Crede-mă.
- Am totul sub control. - Clark!
Ce naiba? Am încercat să te sun.
Lois...
El e prietenul meu Conner.
Conner, ea e...
Logodnica mea, Lois Lane.
Salut!
Bună!
Trebuie să scriu articolul până la prânz
dacă vrem să apărem în ediţia de seară.
Ce s-a întâmplat?
Nimic.
Alexander e acum Conner?
Presupun că da, dacă Puff Daddy poate deveni Diddy,
iar prinţul se poate preface că-i o urâţenie.
Dar sunt îngrijorată de ce e dedesubt.
Cu mintea ştearsă sau nu, puştiul ăsta a încercat să te omoare.
Nu doar numele lui e schimbat.
Conner întru totul.
Are doar jumătate din Lex.
Ce?
Dacă spui că cealaltă parte e din Tess,
voi spune oficial că familia aia e dusă de tot.
Lois, cealaltă parte e din mine.
Încerci să-mi spui că...
Că acel Conner e copilul genetic făcut din dragostea
lui Clark Kent şi Lex Luthor?
Nu trebuie să o spui pe tonul ăsta.
Are puterile tale?
Chiar nu ştiu cum ar trebui să reacţionez la asta.
Contează doar că avem un puşti în hambar,
iar el e foarte speriat.
Simte că nu-şi găseşte locul nicăieri.
Are nevoie de ajutorul nostru.
Nu ştim de ce e capabil.
Înţeleg că-ţi cer mult.
Nu, ştiam că atunci când voi gravita în jurul lui Clark Kent
vor apărea şi surprize.
Dar cum a reuşit Lex să facă un cocktail uman/kryptonian
fără ca tu să-ţi dai seama?
A furat o fiolă cu sângele meu
din cabinetul lui Helen Bryce cu ani în urmă.
Am crezut că am distrus-o, dar Lex probabil a păstrat o mostră.
După ce l-a creat pe Alexander, a crezut că ADN-ul meu
va opri mitoza accelerată, şi a funcţionat.
Din cauza mea,
puştiul ăsta nu va avea şansa să aibă o viaţă normală.
Stai puţin, pămpălăule.
Cum ştim că lui Conner îi va plăcea ideea
să fie singurul puşti din cartier mai puternic decât o locomotivă?
Ce?
Uneori uit că tu nu ai avut şansa să simţi cum e...
Să creşti, să fii diferit,
să te simţi ca un străin, ca un ciudat...
Că ai fi singur.
Ai ajuns destul de normal.
Nu înţelegi. Senzaţia nu dispare niciodată.
Întotdeauna va rămâne.
Singurul lucru care m-a făcut să mă simt...
normal, eşti tu.
Conner nu e singur.
Ne are pe noi.
Ce-i cu secretomania asta?
Parcă am păşit într-un roman de-al lui Tom Clancy.
Ştiu că încă eşti sub şoc
de la bomba Conner pe care am lansat-o azi-dimineaţă,
dar eşti singurul membru al micii noastre ligi
care mă poate ajuta acum.
Având în vedere că nu am puteri uimitoare
sau dispozitive mişto, mi-e greu să cred asta.
Doar tu îl poţi convinge pe Clark să scape de Lionel Luthor
odată pentru totdeauna.
Ştiu că ai mai mers pe acest drum şi ai eşuat.
De când Lionel cel adevărat s-a dat pe brazdă în final,
Clark speră că şi acesta va schimba macazul.
Trebuie să facem ceva, Lois. Clark trebuie să acţioneze acum.
Lionel îi ştie secretul. Ştie ce-l poate răni.
Iar dacă se vor da cu pumnii în piept, Clark va face ce trebuie.
Da, s-ar putea.
Dar ştim cum Lionel şi-a distrus lumea
când a avut un fiu cu superputeri,
şi dacă îl va atrage pe Conner, va face acelaşi lucru.
Ştiu cât de periculos e asta pentru Clark.
Nu avem de ales.
Poate că avem.
Ascultă la mine.
Când Eliot Ness nu l-a putut aresta pe Capone pentru crimă,
guvernul l-a "plonjat" în râu fiindcă a neglijat impozitele.
Amândouă ştim că Lionel şi-a cheltuit fiecare cent
pentru a ascunde faptul că e din altă lume.
Dacă a fost la fel de neglijent?
Dacă putem găsi un detaliu pe care l-a crezut neimportant,
am putea dovedi că e o copie...
Şi tot castelul lui din cărţi de joc se va prăbuşi.
Rămăşiţele incinerate au fost de la o clonă.
Deci fiul meu trăieşte. Trebuie să-l găsim.
L-am convins pe dr Lamell
să ne spună că Mercer l-a dus în Smallville.
E cu Clark Kent.
Nu pentru mult timp.
E vremea ca fiul risipitor să se întoarcă.
Da.
E inutil.
Abilităţile noastre sunt responsabilitatea noastră.
De asta trebuie să învăţăm cum să le controlăm
înainte ca ele să ne controleze pe noi.
De asta ne antrenăm.
Am ridicat tractorul fără niciun antrenament.
Când l-ai lăsat jos, ai rupt grinda din spatele grajdului.
Pe tine cine te-a învăţat să le controlezi?
Părinţii mei mi-au fost alături la fiecare pas.
Tatăl meu...
Credea că fiecare muncă dificilă la care mă supunea,
mă va învăţa cum să-mi controlez abilităţile,
îmi dezvolta caracterul.
Conner, poate că nu ai părinţi, dar mă ai pe mine.
Îţi voi fi mereu alături.
Ce zici să-ţi încerci din nou viziunea cu raze de foc?
Concentrează-te şi aprinde lumânarea.
Până la urmă vei reuşi.
Să ştii că avem sonerie.
Voiam să văd doar ce faceţi,
dar se pare că ar fi trebuit să aduc bezele.
Învaţă lucrurile mai repede decât am făcut-o eu.
Dacă nu te ştiam mai bine,
aş fi crezut că asta e o licărire de mândrie în ochii tăi.
Din păcate, Clark, am vorbit cu omul meu infiltrat,
iar Lionel ştie că e aici Conner.
Aşa că trebuie să-l ducem altundeva.
Îi voi suna pe Oliver şi Chloe în Star City.
Îl putem duce acolo.
Am tot evitat să-i spunem cine e cu adevărat.
Nu crezi că e timpul ca să ştie adevărul
despre cealaltă parte a familiei?
După toate cele întâmplate,
nu cred că e o ideea prea bună ca să ştie
că jumătate din ADN-ul său provine de la Lex.
Nu trebuie să afle că jumate din el e Luthor.
Ce ai aflat despre Lionel?
Se pare că Lionel 2.0 a punctat fiecare "L"
şi a trecut peste fiecare "T".
Învierea lui e atât de bine făcută, încât totul pare real.
Şi-a pus şi lingăii din guvern
să rescrie fiecare document oficial cu semnătura lui.
Ştiu că pare o pistă moartă,
dar îmi pun oamenii să răstoarne acea piatră
ca să vedem ce e sub ea.
Terminat.
Alexander?
Ştiu că eşti aici.
Am pus oameni să te urmărească de când ai plecat de la ferma Kent.
Cine eşti?
Sunt tatăl tău.
Sunt...
Sunt sigur că ai întrebări.
Sunt aici să-ţi răspund.
Vino, fiule, te rog.
Lasă-mă să te văd.
Alexander.
Ce ţi-au făcut?
Scria în fişele tale ce ţi-au făcut, dar am refuzat să cred.
O parte din tine e din Clark Kent.
O parte din mine vine şi de la Lex Luthor.
L-am auzit pe Clark spunând asta.
- M-a minţit. - Da.
Fiindcă îi e frică de tine.
Nu vrea să fii alături de familia ta adevărată.
Eşti o ameninţare pentru el.
Din cauza puterilor mele.
Nu.
Fiindcă eşti un Luthor.
Lex Luthor a creat un imperiu.
Clark Kent te vrea departe de el.
Trebuie să-ţi accepţi viitorul.
E timpul.
Pune-ţi inelul.
E dreptul tău din naştere.
Da.
Acum începe călătoria.
Ia-ţi mâinile de pe mine!
Sigur ai legat suficient de strâns?!
Lois. Ce caută aici?
Ai vrut să ştii ce înseamnă să fii un Luthor?
Lecţia numărul unu...
Nu lăsa pe nimeni să-ţi stea în cale.
Suficient, mulţumesc!
Care-i treaba cu măcelăria?
Încerci să mă sperii şi să cred că aşa voi ajunge şi eu?
Nu. Te afli aici fiindcă nimeni nu te aude dacă ţipi.
Clark Kent şi-a trimis logodnica să-i facă treburile murdare.
Nu.
Clark nu ştie că am intrat în biroul tău.
Realizezi că dacă ar şti, l-aş distruge.
Ţi-ai riscat viaţa pentru el. Foarte nobil.
Şi foarte stupid.
Credeam că eşti o mare pacoste. Mă aşteptam la mai mult.
Am fost învăţată să risc totul
pentru a-i proteja pe cei la care ţin.
Aici suntem diferiţi.
Mi-aş risca viaţa, dar aş ucide să-mi protejez fiul.
Nimeni nu mi-l va mai lua.
Nu mă sperii.
Lionel pe care-l cunosc, nu şi-ar păta mâinile cu sânge.
Nu sunt Lionel pe care-l cunoşti.
- Mersi, Conner. - Sper că nu a fost prea rapid.
Crede-mă, aş schimba senzaţia de greaţă
cu un glonţ în ţeastă în fiecare zi.
Trebuie să-l sunăm pe Clark şi să-i spunem
că "don" Luthor va face pe Naşul cu noi.
Nu avem nevoie de Clark. Voi avea eu grijă de tine.
Eşti dulce. Dar îngheţ bocnă.
Trebuie să...
dăm de veste.
Mersi?
Vezi? Îţi voi aduce orice ai nevoie.
Bine, înţeleg.
Ţi s-au aprins călcâiele şi nu am văzut semnul.
Tu!
Dle poliţist, opriţi-o! E o hoaţă!
Nu mişca!
Intră. Te salvez eu.
- Conner, ce faci... - Opreşte-te!
Scuze!
Prima lui iubire.
E bine de ştiut că libidoul familiei Luthor e încă intact.
Mare om, mare pasiune.
Lasă-l să se bucure.
Dar ea nu trebuie lăsată să-l ducă la Clark Kent.
Iar inelul... Trebuie să-l poarte.
Emiţătorul din el îl va păstra pe radarele noastre.
Când Conner a dispărut, ştiam că şi tu eşti implicat,
aşa că am căutat prin fiecare complex LuthorCorp
şi am găsit asta.
Nu se compară cu valoarea rubinelor,
dar, personal, prefer kryptonita roşie.
Ai folosit-o pe Conner.
Încerci să-l transformi în cineva care nu e el.
Am încercat să-i dezlănţui partea întunecată,
să aflu ce a creat fiul meu.
Kryptonita roşie, dacă e purtată,
scoate la iveală instinctele primare şi animalice.
Ţi-e teamă de ea. Nu te vei apropia de ea.
Eşti speriat de ce ai putea găsi în tine!
Nu te voi lăsa să-l răneşti la fel cum ai făcut cu Lex.
Mi-a fost cel mai apropiat prieten,
iar influenţa lui Lionel Luthor l-a distrus.
Tu l-ai distrus pe Lex, cu secretele şi minciunile tale.
Iar aceleaşi minciuni l-au adus pe Conner la mine.
Te-a auzit vorbind cu Tess că încercaţi să-i ascundeţi adevărul.
Ştie că l-ai trădat. De aceea a venit la mine.
Apoi l-ai otrăvit cu kryptonită roşie.
Cu cât e expus mai mult la ea, cu atât devine mai instabil.
E un pericol pentru el şi pentru toţi cei din jur.
Nu, nu.
Asta îi va face mai uşor să-ţi ia totul,
inclusiv femeia cu care e acum.
Lois Lane.
Nimeni nu ne va găsi aici.
Te voi proteja.
Şi te voi face fericită.
Mersi. Dar cred că ai înţeles greşit, Romeo.
Dar această Julieta a deliberat deja.
Dacă asta nu e suficient de romantic, te voi duce la Paris...
Sau undeva unde Clark nu ne va găsi niciodată.
Să te lămuresc.
Noi doi... nu se va întâmpla.
Nu te voi lăsa să te întorci la el.
Îmi pare rău...
că mi-am pierdut cumpătul.
Îţi promit...
Vom trăi aici fericiţi pe vecie.
Suntem făcuţi unul pentru celălalt.
E destinul nostru.
Ştii ce ar trebui să facem?
Ar trebui să toastăm pentru viitorul nostru.
Dar nu văd şampanie aici şi ar trebui să ştii
că aduce ghinion să ne începem viaţa împreună
fără puţină spumă.
Revin imediat.
Voi aştepta. Chiar aici.
Se ştie de ce Lois Lane spune mereu adevărul.
Fiindcă eşti o mincinoasă groaznică.
Ceva ciudat se petrece cu tine.
Nu eşti tu însuţi! E din cauza inelului!
Niciodată nu m-am simţit mai bine.
Sunt pe culmile fericirii. Graţie lui Clark.
Dar are un lucru pe care nu-l am...
Pe tine.
Dar nu şi acum.
Nu eşti deloc ca Clark!
L-am văzut sub influenţa kryptonitei roşii,
şi poate că-i scoate puţin la iveală temerile interioare,
dar nu se transformă în asta!
Asta e cealaltă parte a ta. Asta e partea lui Lex.
Trebuie să te facem mai bun.
Nu vreau să fiu mai bun.
Te vreau pe tine!
Îţi voi arăta o lume pe care Clark nici nu şi-a imaginat-o pentru tine.
Clark e lumea mea!
Crezi asta despre el fiindcă te are.
Iar dacă eu nu te pot avea, nici el!
Conner? Lois?
Doamne!
Conner!
Nu eşti binevenit aici.
Unde e Lois?
Nu mai e a ta.
Singurul motiv pentru care Lionel vrea să porţi acel inel,
e ca să te corupă şi să te controleze.
Te pot ajuta.
Nu vreau ajutorul tău! Sau minciunile tale!
Ştiu că nu poţi înţelege, dar încerc să te protejez.
Să mă protejezi de mine?
Conner.
Tu nu eşti aşa.
Te înşeli.
Nu sunt deloc ca tine.
Sunt un Luthor, şi aici mi-e locul.
Nu. Vii acasă cu mine!
Clark.
Ce se petrece?
Nu. Nu-mi vei lua fiul.
Nu.
Ce faci?!
Scap de singura persoană
care ne stă în calea destinului nostru.
Lasă-l!
Să mergem, fiule!
Aminteşte-ţi cine eşti.
Ţi-a fost scris să devii un zeu.
Împreună, ne vom asigura că aşa va fi.
Ştiu cine sunt.
- Lionel. - Nu-ţi face griji pentru el.
Nu are unde să se ascundă.
Să mergem acasă.
Bucură-te de privelişte pentru ultima dată.
Securitatea e pe drum aici ca să te escorteze afară din clădire.
Dacă mă ameninţi,
ai nevoie de ceva mai puternic decât aburi.
Toate armele de care am nevoie sunt aici...
Copii ale tuturor documentelor oficiale care poartă semnătura ta.
Nu e nicio discrepanţă. Fiecare se potriveşte perfect.
ADN-ul meu, scrisul meu...
Sunt identice cu cele ale celuilalt Lionel.
Atunci de ce le-ai modificat pe toate în secret?
Ai putea crede că ai şters toate dovezile
ale adevăratei tale identităţi, dar ai scăpat ceva.
E un document pe care nu l-ai luat la cunoştinţă.
Când Lionel te-a dat spre adopţie.
Nu am fost singurul lucru pe care l-a lăsat la orfelinat.
Şi-a lăsat amprentele pe un document când m-a recunoscut.
La fel ca lumile noastre, ele sunt invers.
Amprentele lui şi ale tale sunt copii în oglindă.
Dovedeşte că eşti un fals.
Avocaţii meu redactează formularele
prin care îmi cedezi controlul LuthorCorp mie.
De ce aş face asta?
Din cauza whiskyului pe care îl bei.
Ce?
E plin de nano-emiţători.
Au ajuns adânc în stomacul tău şi ţi-au intrat în sistemul circulator.
De acum înainte, îţi voi şti fiecare pas.
Iar dacă încerci să te răzbuni pe mine sau pe prietenii mei...
Te voi distruge.
De ce nu m-ai omorât?
Fiindcă nu sunt acea persoană.
Te-ai schimbat pentru a încerca să-l impresionezi pe Clark Kent,
dar amândoi ştim că...
Nu-i aşa?
Dar adânc...
Întotdeauna vei fi un Luthor.
Conner!
Hambarul niciodată nu a arătat mai bine.
Măcar atâta puteam face
să mă revanşez pentru problemele cauzate.
Nu e vina ta.
Dacă nu te minţeam, nu ai fi fugit în mâinile lui Lionel.
Îmi pare rău.
Dar nu ar fi trebui să mă încred atât de repede în Lionel.
Nu te poţi învinovăţi.
Nu ştiai că va folosi kryptonită roşie
sau cum te va afecta.
E unul dintre dezavantaje.
E nu sunt ca tine, Clark.
Poate că pot face lucruri ca tine,
dar ce a scos la iveală inelul din mine...
Acela a fost Lex.
E o parte întunecată în noi toţi.
Dar asta nu înseamnă că trebuie să o îmbrăţişezi.
Tu decizi cine eşti cu adevărat.
Şi ştiu că vei lua decizia corectă
şi vei deveni eroul ce ai fost menit.
Asta înseamnă mult venind de la tine.
Dacă crezi asta,
poate că ar trebui să port şi eu echipamentul.
Ştiu că am multe de învăţat.
Dar când vei simţi că sunt pregătit pentru a intra în echipă,
aş vrea să o fac.
Mă bucur să aud că eşti pregătit să înveţi.
Am luat un formular pentru a te înscrie la Liceul Smallville.
Cursurile încep după vacanţa de primăvară.
"Conner Kent".
Sper că nu am fost nepoliticos,
dar am crezut că ai nevoie de un nume de familie.
Bun venit acasă!
Cred că ar trebui să încep prin a repara gardul de afară.
Mi se pare că firea şi educaţia lui Clark Kent
au câştigat în final.
Nu ştiu cât de educativ a fost faptul că nu i-am spus adevărul.
Dacă vei începe să te învinovăţeşti, atunci am şi eu o parte de vină.
Regret că nu ţi-am spus că-l investighez pe Lionel.
Ne-a pus pe amândoi în pericol, chiar dacă încercam să te salvez.
Uneori e dificil să-ţi dai seama unde să tragi linia
când îi protejezi pe cei pe care-i iubeşti.
Am urnit un altfel de respect pentru mama şi tata.
Ştiam că puterile mele pot răni
dacă nu le folosesc cum trebuie.
Dar nu am apreciat
responsabilitatea pe care au avut-o crescându-mă pe mine.
Dacă nu ar fi fost nişte părinţi atât de uimitori,
lumea ar fi putut fi un loc mai întunecat.
Din fericire, au scos la lumină tot ce e mai bun din tine.
Sunt sigură că atunci când vom avea copii,
vei fi un tată uimitor.
Sunt iertată?
Împreună, am fi putut conduce lumea asta.
Aş da orice, fiule, doar să te am lângă mine.
Traducerea şi adaptarea bai3tzash