Nakon to su Nemci pobedili Francusku.
Pariz postaje grad za odmor i rekreaciju njihovih vojnika.
Među njima je 19 godinji potporučnik August fon Kagenek.
Njegova jedinica nije učestvovala u ofanzivi na Francusku.
Prvi put posećuje ovaj grad. Zapisao je:
Naredbe koje smo dobili veoma su stroge. Moramo da budemo besprekorno
odeveni i da izbegavamo svaki kontakt sa stanovnitvom.
Mi smo izumeli masovni turizam.
Francuzi ne ele ni da ih pogledaju.
Neki su počeli da pruaju otpor.
Ovu su dvojicu optuili da su sabotirali telefonske veze.
Oni će biti prve rtve koje su smaknuli Nemci.
Nova Francuska Republika, pod autoritativnim vođstvom Petena,
odlučuje se na saradnju s Nemcima.
Petenovom odlukom na snagu stupaju antijevrejski zakoni
koji jevreje isključuju iz javnoga ivota. Rukuje se s Hitlerom.
Svakoga dana Vermaht marira gradom.
Nemci dre glavne gradove Evrope. Nakon Praga i Varave,
na red su doli Brisel, Luksemburg, Hag,
Kopenhagen i Oslo.
Ali ne i London.
Februara 1941. u londonskim predgrađima.
Rouz ima tri godine. Poslednje dve ivi u ratu.
Drugi svetski rat - APOKALIPSA -
POREKLO HOLOKAUSTA
Rouz je hrabra, poput ostalih Britanaca.
Nemačke bombe sravnile su sa zemljom britanske gradove.
Ali drava se pod Čerčilovim vođstvom i dalje ponosno brani.
Nasreću, tu je i Ruzveltova pomoć.
Ruzvelt je upravo treći put izabran za predsednika SAD-a.
Iako se američka javnost i dalje protivi ulasku u rat, on izjavljuje:
Moramo da budemo veliki arsenal demokratije.
Ali do Velike Britanije dospeva samo deo pomoći koju alje.
Svaki britanski brod je u velikoj opasnosti.
Atlantski okean prepun je nemačkih podmornica.
Njihovi periskopi u stalnoj su potrazi za Britancima.
Čerčil je zabrinut. Pomoć će uskoro prestati da pristie,
a ishod rata postaće neizvestan.
Velika Britanija je ostrvo, to ima svojih prednosti, ali i mana.
Ali ona je jedina nada za okupirane zemlje.
Nemačke podmornice, tzv. U Bot, sada raspolau francuskim lukama.
KreÄ‡uÄ‡i se u Äoporima i koristeÄ‡i torpeda i topove,
ovi vukovi Atlantika potopili su Äetiri miliona tona
britanske pomorske opreme, samo 1941. godine.
Ovde posada nemačke podmornice dobacuje hleb,
britanskim brodolomcima. anse za preivljavanje ravne su im nuli.
Umreće od eđi, gladi, hladnoće ili od guenja naftom.
Hitler je oduevljen uspesima svojih podmornica,
ali ga zabrinjava američki proces naoruanja.
Svom sekretaru Bormanu govori:
SAD će za godinu dana da bude spreman za rat.
elimo li da uđemo u sukob s njima, treba nam vie sirovina.
Te su sirovine na istoku. Moramo da osvojimo taj ivotni prostor.
Britanija će izgubiti svaku nadu i sklopiće primirje.
Tada će za Amerikance da bude prekasno. Moramo to pre da napadnemo Rusiju.
Hitler napadu na SSSR daje tajno ime Barbarosa,
prema nemačkom caru Fridriku I. Barbarosi.
Vermaht polako premeta trupe na istok.
Potporučnik fon Kagenek odlazi u Poljsku.
Poljski zatvorenici i Jevreji na prisilnom radu grade veliki projekat.
Hitler je naredio gradnju autoputa preko cele Poljske,
kako bi vojsku premestio na novu granicu s Rusijom.
Ovde je smetena 9. Tenkovska divizija
zajedno s fon Kagenekovom pukom. Pie:
Pokraj nas je SS jedinica. Komandant nas je pitao:
"elite li da vidite Jevreje?"
Pozvao je vojnika koji je doveo nekog sitnog čoveka.
Upitao ga je: "Koliko si ljudi danas pokrao?" Čovek mu ne odgovara.
Komandant kae: "Kaznite ga s deset udaraca tapom!"
Zgroeni smo. Zar je to naa okupacija Poljske?
Načuli smo neto o okrutnosti, ali nismo mogli da znamo ta se događa.
Ova zemlja postala je zemlja tiine.
Nismo znali da je ovo početak genocida,
i da je zloupotrebljen na trud i naa hrabrost.
Hitler odlae ofanzivu prema istoku.
Mora da pomogne savezniku Musoliniju, koji eli da vodi svoj vlastiti rat.
Dučeovu vojsku su u Africi upravo presreli Britanci.
Italijanska vojska u pustinji trenutno je u rasulu.
Kako bi Musolinija spasio od katastrofe,
Hitler u Libiju alje jednog od svojih najboljih generala, Romela.
S njim stie i njegova oklopna divizija, tzv. Afrički korpus.
Tripoli, 12. Februar 1941.
Romela u Nemačkoj slave kao junaka.
U maju i junu 1940. Zauzeo je Kambre, Aras, Ruan i Čerbourg.
Takođe je i okoreli nacista, koji je s velikim arom i delotvornoću,
od samog početka odano sluio Hitleru.
Romel veruje u tenkove i munjeviti rat.
Odmah naređuje da Afrički korpus krene prema britanskim poloajima.
Polako se rađa legenda o Romelu.
Među Britancima krui njegova slika s natpisom: Ovaj čovek je opasan!
Hitler napada Grčku, zemlju koju je Musolini već pokuao da zauzme.
Nakon Blickriga na Balkanu i okupacije Jugoslavije,
njegovi se padobranci sputaju na Kritu.
Hitler je osigurao juno krilo preko kojega će da napadne Rusiju,
ali je izgubio dragoceno vreme.
Operacija Barbarosa odloena je za nekoliko nedelja.
Moskva, 1. Maj 1941.
Na Crvenom trgu tradicionalno se odrava velika vojna parada,
kako bi se proslavio Međunarodni dan radnika.
Međutim, ovogodinja parada je drukčija. Staljin eli da zadivi Nemce.
Njegovi ga pijuni upozoravaju da invazija na Rusiju uskoro počinje.
Ali Staljin ne veruje da će Hitler tako lako prekriti,
nemačko sovjetski pakt o nenapadanju.
Nemci dolaze na paradu.
Maral Timoenko, komesar za narodnu odbranu i ministar odbrane,
pozdravlja ih s velikim potovanjem.
Hitler je spreman da napadne, ali eli da izbegne rat na dva fronta.
Najpre bi eleo da sklopi primirje s Velikom Britanijom.
U londonskim predgrađima, u kući koju su bombe zaobile,
Rouz pomae svojim roditeljima koji sluaju radio.
BBC odjednom objavljuje iznenađujuće vesti.
U kotskoj, u blizini Glazgova, pronađeni su ostaci nemačkog,
aviona Meersmita 110. Padobranski skok spasio je pilote.
Ispostavilo se da je reč o nacističkom zvaničniku,
i Hitlerovom zameniku Rudolfu Hesu. Izjavljuje:
Doao sam u mirovnu misiju.
Hes je jedan od prvih, a ujedno i jedan od najfanatičnijih sledbenika.
Stranka je utelovljenje Hitlera, ali Hitler utelovljuje Nemačku,
ba kao to Nemačka utelovljuje Hitlera! Zi Haj!
Hes smatra da njegova uloga nije bila dovoljno vana,
u poređenju sa drugim nacističkim čelnicima.
Svome Fireru eli da dokae da je upravo on, Rudolf Hes,
jedini sposoban da razrei sukob s Velikom Britanijom.
Ali istog trenutka bacaju ga u zatvor.
Čerčil odbija njegove ponude, a Hitler ga se odriče.
Hes će ostatak ivota da povede u zatvoru.
Moskva, 21. Jun 1941.
U međuvremenu, izvetaji obavetajnih slubi govore,
da Hitler planira da napadne SSSR. Ali Staljin to ignorie.
Ba kao i poslednju poruku Ričarda Zorgea,
sovjetskoga pijuna u Tokiju.
Ovaj dokument od 30. Maja 1941. upozorava na nemački napad.
tavie, Staljin Rajhu i dalje alje sirovine.
Otkad je potpisan nemačko sovjetski pakt o nenapadanju,
izvezao je hiljade tona nafte, hroma i nikla.
Sve je to pomoglo Hitleru da osvoji Francusku.
Poslednji teretni voz krenuo je u noći 21. Juna 1941.
Voz koji prevozio tone ita preao je granicu u ponoć.
A 22. Juna u tri sata ujutro, bez slubene objave rata,
Vermahtovi inenjerci ulaze na ruski teritorija.
22. Juna 1941.
Za njima idu 153 nemačke divizije kojima se pridruuju,
finske, rumunske, slovačke i mađarske trupe.
Tu je čak i divizija panskih faista.
To je ukupno tri miliona ljudi i 600.000 kamiona,
od kojih su mnoge proizveli francuski proizvođači,
poput Berlieta i Renoa.
Vie od 3.000 tenkova, 7.000 topova...
3.000 aviona.
Samo u jedan dan 1.500 sovjetskih aviona zbrisano je s lica Zemlje.
Nemci rue jo 300 ruskih aviona.
Sovjetsko vazduhoplovstvo iznenađeno je i naizgled pregaeno.
Nemačka ofanziva duga je 3.000 km, a kreće se iz tri različita smera.
Ofanziva sa severa ima ideoloki cilj - Osvojiti Lenjingrad,
kolevku ruske revolucije, dananji Sankt Petersburg.
Cilj sredinje ofanzive je političko sredite - Moskva,
Staljinov glavni grad.
Na jugu je to ekonomsko sredite, Kijev i Ukrajina.
Ponosna nemačka peadija prema istoku juri na rusko tlo!
Drugovi, hitro na oruje! Pobeda će samo naa da bude!
Od Finske pa do Crnoga mora, drugovi, samo hrabro napred!
Napred prema istoku, ti nemačka vojsko ponosita!
Sloboda na je cilj, a pobeda na moto!
Firerovo naređenje to je! Mi ponosno sledimo je!
U baltičkim dravama na severu Nemce slave poput oslobodioca.
Nakon Staljinove strahovlade sve je bolje od NKVD-a.
Nemilosrdne sovjetske tajne policije koja je sprovodila političku represiju.
Prisiljeni su na beg pa u zatvorima ubijaju sve baltičke antikomuniste.
Lokalni antisemiti optuuju Jevreje da su se udruili s komunistima.
Jevreje teraju da odnose mrtve.
U svim baltičkim zemljama organizuju se progoni Jevreja,
a Nemci ih hrabre uputstvima poput:
Ne ostavljajte nikakve tragove.
Spaljivanje tela samo je jedan od načina da se to ostvari.
Na sredinjem frontu generala Guderiana, tenkovskog stratega,
i pobornika Blickriga, privremeno zaustavlja Staljinova crta odbrane.
To je niz utvrđenja koje tenkisti moraju da zauzmu.
Guderian nastavlja s ofanzivom.
Ali nepredviđeni faktor počinje da mu usporava motorizovane jedinice.
Fon Kagenek opisuje:
U svojim smo oklopnim vozilima i praina nas je sasvim progutala.
U Rusiji smo, a ovde nema ni puteva ni asfalta.
Uasno je. Ta lepljiva uto- crvena praina prodire svuda.
U oči, nos i usta.
Vojnici u takvim uslovima svakodnevno peače 50 km.
Proli su dug put od Varave i Osla do Bahona.
Tek sada počinju da shvataju koliko je Rusija u stvari ogromna.
Prolaze na stotine kilometara a da ne ugledaju neko selo.
Kamioni koji ih snabdevaju namirnicama, gorivom i municijom,
sve se tee probijaju.
Ali tu je jo jedan problem koji Nemci moraju da ree.
Rusi pruaju jak otpor.
Rusi u rat uvode novu vrstu tenka. Veliko iznenađenje za sve.
T-34, čudovite od 30 tona,
opremljen impresivnim topom i sa irokim gusenicama,
kojima moe svuda da se probije.
Ima bolju opremu i jači oklop od nemačkih tenkova,
ali zastarele radiouređaje i nezgrapne reduktore.
Nemci imaju samo jedno oruje dovoljno jako da ga neutralizuje:
topove 88.
Pa ipak, Nemci imaju bolje naoruanje i snaniju vojsku.
Ali ovi Ivani, kako nazivaju Ruse, će se boriti i do poslednje kapi krvi.
Rusi su pretrpeli teke gubitke,
ali s njima raste i broj nemačkih rtava.
Nemci nastavljaju pohod prema svojim ciljevima u
Lenjingradu, Moskvi i Kijevu. Zarobljavaju cele jedinice.
Hitler naređuje da istoga trena smaknu sve političke komesare,
članove Komunističke partije čiji je zadatak da nadgledaju rad generala,
i prate ponaanje vojnika u svakoj jedinici.
Guderian odbija da sprovede taj ratni zločin.
Ali komandant 4. Tenkovske armije general Hepner kae:
U ovom ratu moramo da se sluimo neviđenom brutalnoću.
Za boljevike nema milosti.
Boljevici, odnosno Rusi, očajnički pruaju otpor.
Oruja je sve manje. Katkada samo jedna puka na četvoricu.
Prisiljeni su na povlačenje du celog fronta.
Staljinu se loe pie.
3. Jul 1941.
Svojim tekim gruzijskim naglaskom izgovara reči,
koje nikada pre nije izgovorio.
Ruski narod naziva braćom i sestrama. Govori im istinu:
Napala nas je Hitlerova Nemačka.
Neprijatelj je okrutan i neumoljiv.
Nad naom otadbinom se nadvila velika opasnost.
U svojim najteim trenucima predviđa:
Je li istina da su nemačke faističke trupe nepobedive?
I Napoleonova je vojska bila nepobediva, sve do prvog poraza.
Naređuje da se sve fabrike zajedno sa mainama i radnicima,
premeste na istok, na Ural.
Farmerima i seljacima daje strogu naredbu:
Krenite! Ostavite svoje kuće i sve spalite!
Nemojte ostavljati nita to bi moglo da koristi faističkom agresoru.
To je Staljinova taktika spaljene zemlje.
Nemački oficiri nisu zaboravili Napoleonovu sudbinu.
1812. godine, Rusi su porazili Napoleonovu veliku vojsku,
spalivi im gradove i polja.
A zatim masakrirali Francuze u bici kod reke Berezine.
Početkom jula 1941. godine i Nemci dolaze do te reke,
koja lei na sredinjem frontu i nastavljaju prema unutranjosti.
Sovjetski otpor sve je jači.
Nemce na drugoj obali reke očekuje neprijatno iznenađenje.
Rusi su postavili novu vrstu artiljerije, raketne bacače.
Takozvane Staljinove orgulje ili Kaćue.
Nazvane prema rodoljubivoj pesmi.
Oruje koje uliva strah u kosti.
Ali nita ne moe da zaustavi prodor Nemaca.
Sredinom jula dolaze do Smolenska,
poslednjeg velikog grada pre Moskve.
Jul 1941.
Bitka za Smolensk traje tri nedelje.
Rusi se bore do samoga kraja uprkos nemačkim pozivima na,
predaju koji odjekuju preko zvučnika.
Predajte se! Otpor je uzaludan!
Bićete poteđeni.
Malo je ko poteđen.
Malobrojni preiveli skrivaju se u umama i pridruuju se partizanima.
Priključuju im se seljaci i farmeri koje vojnici pripremaju na borbu.
Kreću u lov na izdajnike.
Prekidaju neprijateljske komunikacijske veze.
Odmazda je brutalna. Firer naređuje:
Smesta smaknite sve za koje posumnjate da su na bilo koji način,
povezani s neprijateljskim delovanjem.
Hitler se savetuje s vrhovnim komandantom Vermahta,
feldmaralom Kajtelom.
Operacija Barbarosa se usporava.
Neki generali za to krive Hitlerovu odluku da u napad krene na tri fronta.
Komandant Grupe armija sredinje ofanzive feldmaral fon Bok,
zahteva da sve snage prebaci u napad na Moskvu.
Hitler ne voli generale koji se usuđuju da mu protivreče.
Prisutan je i general Guderian.
Naglaava da su sada od Moskve udaljeni samo 350 km.
Firer odgovara: Nita ne razumete.
Ne znate nita o ratnoj ekonomiji. Najpre nam treba ito
iz Ukrajine, da nas ne izgladne kao u prethodnom ratu.
Moskva je tek puki simbol kojim ćemo se kasnije pozabaviti.
Guderianu naređuje da zaokrene na jug, prema Kijevu,
kako bi zatvorio obruč oko ruske vojske koja na tom delu
jo mestimično prua otpor Vermahtu.
19. Septembar 1941.
Najveći manevar takve vrste u istoriji.
Nemci su zarobili 600.000 ruskih vojnika.
Himler dolazi u posetu.
Ratni zarobljenici uopte ne dobijaju hranu.
Himler iznenađujućom hladnoćom posmatra ove "neljude",
ili kako ih on naziva, Untermenen.
Nemilosrdno će ih pustiti da umru od gladi.
Potporučnik fon Kagenek pie: U Ukrajini smo iveli sasvim dobro.
Imali smo sve to nam treba: jaja, maslac, voće, mleko, vino.
Odličnoga crvenog vina iz okoline Crnog mora.
Ukrajinci su nam prilazili, smekali se. Bili su ispunjeni radoću.
ene su nam donosile hleb i med. Smatrali su nas oslobodiocima.
Ukrajinci imaju razloga za mrnju prema Rusima, posebno Staljinu,
koji je početkom 1930. sprovodio politiku masovnog izgladnjivanja
koja je odnela ivote 7 miliona ljudi.
Mnogi Ukrajinci, neki antisemiti, optuuju Jevreje i sprovode pogrome
kao ovde u Zoločivu, uz odobravanje Nemaca.
tavie, mnogi Ukrajinci podravaju naciste.
Ali Nemačka ne eli jo jednog saveznika.
Maral Gering, drugi najmoćniji čovek u Rajhu, dolazi u Ukrajinu.
Izjavljuje: Ne treba nam jo gladnih usta!
Oni koji mogu da rade, radiće za Rajh. Ostali će da umru.
Oni koji će da rade, radiće sve dok se ne iscrpe i ne umru od napora.
Gering je stigao ovamo kako bi pokorio Ukrajinu,
i sproveo sistemsko istrebljenje Jevreja.
U pratnji je Alfreda Rouznberga, osnivača teorije nacističkog rasizma.
Himler i Hajndrih osnovali su odrede smrti, tzv. Einsatzgrupen,
koje čine članovi SS, policajci i vojnici Vermahta.
Zadatak im je da sakupljaju Jevreje.
Pripadnici SS odvode Jevreje u umu gde im daju lopate,
kako bi mogli da iskopaju vlastite grobove.
Ali zaključili su da je ta metoda prespora,
pa naređuju da se iskopavaju duge, masovne grobnice,
i teraju svoje rtve da legnu na hrpu streljanih Jevreja.
Ali čak im je i ova metoda prespora.
Esesovci zbog toga pripremaju klanac Bejbin Jar, u blizini Kijeva.
U dva dana pobiće 33.771 Jevreja.
Među njima su i mukarci, i ene, i deca.
U ovom paklu na Zemlji, samo jednom od mnogih du fronta,
zločinci fotografiu svoje rtve.
Ovaj hladnokrvno sprovedeni masakr u kojem je stradalo milion Jevreja,
ući će u istorija pod imenom holokaust mecima.
Ali Himler nije zadovoljan.
Prisustvovao je jednoj takozvanoj akciji svojih odreda smrti.
Svestan je da ta masovna ubijanja utiču na mentalno zdravlje vojnika,
pa trai alternativu.
Koristiće gasne kamione kojima su izduvne cevi bile povezane s
unutranjoću, a godinu dana kasnije uveće gasne komore.
Na severu počinje duga opsada Lenjingrada.
Nemci imaju plan: Nećemo voditi ulične borbe.
Pustićemo da naa artiljerija i glad odrade svoje.
Unitene su zgrade.
Slon iz zolokog vrta rtva je vazdunoga napada.
Hrane uskoro vie nije bilo za normalan ivot.
Ali najgore tek sledi. Zima je pred vratima.
30. Septembar 1941.
Na jugu, Guderian napokon dobija Hitlerovo naređenje,
da se priključi armijama na severu i krene prema Moskvi.
Front je ogroman, protee se od Lenjingrada do Odese.
Prodor prema Moskvi čini se nezaustavljiv.
Nemci zarobljavaju jo 700.000 Rusa.
General Jodl, komandant operativne kancelarije Vermahta kae:
Pobeda u ratu je sigurna!
Fon Kagenek pie: Odjednom smo morali da se suočimo s najstranijim,
neprijateljem, jesenjim kiama i blatom koje Rusi zovu rasputica.
Beskrajno blato, tako lepljivo da ne moe da se s ničega skine.
Lepi se na sve: na tenkove, kamione, konje i ljude.
Blato nam onemogućuje bilo kakvo kretanje.
Umesto 30, na dan uspevamo da pređemo od 5 do 8 km.
Potrebna je nadljudska snaga da samo stavite nogu ispred noge.
Utihnuli su Panceri, ponos Vermahta.
Hitler pie svojim trupama: Vojnici istočnog fronta, drugovi,
danas počinje odlučujuća velika bitka.
1. Novembar 1941.
Nemačka vojska odjednom ponovo nastavlja prodor prema Moskvi.
Naime, doao je mraz i smrznuo tlo.
Sledio se i čitav svet. Hoće li Hitler da porazi Staljina?
U tom se trenutku desno orijentisani ekstremisti okupiranih zemalja,
pridruuju nemačkoj vojsci. Belgijanci, Danci, Holanđani,
i mladići iz Legije francuskih dobrovoljaca,
odlučuju da obuču nemačku uniformu i da odu u borbu na istočnu frontu.
Odlaze u strane patnje.
Rusijom se početkom novembra 1941. proirila rana hladnog fronta.
Pa temperature padaju i do minus 40 stepeni.
Vermaht je pripremljen za Blickrig, munjeviti rat.
Rusiju su trebali da bace na kolena za četiri meseca.
Vojska nije opremljena za zimu. Guderian pie u svojim memoarima:
Tuan je prizor videti ove izgladnele, pretanko obučene,
mukarce kako se bore oko nekog bednog zaklona.
Vode se borbe i za najmanje selo.
Gubitak bilo kog sela, pa čak i jedne kuće, znači smrt.
Vojnici umiru od hladnoće ili dizenterije.
Zbog proliva moraju u toalet čak i do 30 puta dnevno.
Lekar Vermahta, dr Hape, upozorava:
Izbor je na vama. Skinete li pantalone, smrznućete se.
Morate da raijete av na zadnjici pantalona tako da ne morate da ih skidate.
S druge strane, vojnici Afričkoga korpusa u pustinji,
mogu da ispre jaje na vrelim oklopima svojih tenkova,
dok sluaju ratnu pesmu Lili Marlen.
Prodor u pustinji takođe zapinje, i to u pesku.
Nedostaje im hrane i goriva pa Romel naređuje zaustavljanje.
Međutim, već planira novu ofanzivu koja će njegovim ljudima,
iz Afričkoga korpusa doneti nove rtve.
Za to vreme, Nemci u prodoru na Moskvu,
vie ne mogu da peru ni da menjaju svoju odeću.
Ba kao i njihove neprijatelje, izluđuju ih vai i paraziti,
koji donose svrab i tifus.
Upravo je zbog tifusa Napoleonova velika vojska izgubila 100.000 ljudi.
Usprkos tome, Vermaht ne posustaje.
Nemačka izvidnica ulazi u predgrađe Moskve,
i dolazi čak do kraja autobuske linije koja vozi pravo na Crveni trg.
I dok Crvena armija pokuava da zaustavi prodor Nemaca,
Staljin naređuje da se parada u čast Ruske revolucije,
odri kao to je bilo i planirano.
7. Novembar 1941.
Kako bi ohrabrio svoju vojsku, Staljin dri govor koji budi sećanja,
na zabranjene slike iz istorije, na slavnu vojsku iz doba carske Rusije.
Budite dostojni svojih veličanstvenih predaka:
Aleksandra Nevskog, Dimitrija Poarskog,
Aleksandra Suvorova i Mihaila Kutuzova.
Staljin je odbranu Moskve organizovao sa svojim briljantnim komandantom,
tenkovskim stručnjakom kojeg zovu ruskim Guderianom,
45 godinjim maralom ukovom.
Sreća je na ukovoj strani.
Sovjetski pijun Sorge otkrio je da Hitlerov saveznik, Japan
neće napasti Rusiju jer smatra da mu je SAD primarni neprijatelj.
Zbog toga je ukov uspeo da smanji broj jedinica na Dalekom istoku.
U Moskvu je prebacio i nekoliko dobro opremljenih sibirskih divizija.
Sibirci se ne boje hladnoće.
To su okoreli gortaci koji se odlično snalaze u tim uslovima.
Poneli su svoje skije i sobove, a sada kreću u lov na Nemce.
ukov eli da stegne obruč oko Vermahta.
5. Decembar 1941.
Ubijeno je ili nestalo oko 30.000 Nemaca.
Hiljade ljudi poslato je u Sibir.
Ali njihovom ledenom paklu jo se ne nazire kraj.
Tek će se svaki treći vojnik vratiti kući, i to 15 godina kasnije.
August fon Kagenek teko je ranjen i vraćen nazad u Nemačku.
Pie: Nada umire. Muče nas samo neprestane sumnje.
Smrt vam postaje najbolji prijatelj, va jedini prijatelj,
jer samo ona moe da vas izbavi iz vaih muka.
Ali ni patnje Rusa jo nisu gotove. Njihova je zemlja opustoena.
Moskva je poteđena, ali milioni ljudi su poginuli ili zarobljeni.
A opasnost jo preti.
Vermaht mora da se povuče 200 km od Moskve.
Hitler naređuje vojsci da novu liniju odbrane dre po svaku cenu.
Razreio je dunosti 35 generala, uključujući Guderiana.
Lično će se pobrinuti za Vermaht.
Uspeno vraća sve poloaje,
uspostavlja snabdevanje svojih trupa i smilja osvetu.
Vermaht je i dalje čvrsto ukopan u Rusiji.
Hitler se vraća svojim psima u bavarskom letnjikovcu.
Za poraz u predgrađu Moskve krivi svoje generale i diplomate.
Zar nisu upravo oni tvrdili da Francuska i Britanija,
neće ući u rat zbog Poljske? Krivi i Abver, obavetajnu slubu,
koja ga je pogreno obavestila o stanju ruske vojske.
Hitler dodaje: Boljevička vojska je sastavljena od seljaka,
koji se bore varvarskom tupoću i radnika koje je indoktrinirao,
fanatični misticizam komunizma.
Ali Hitler veruje da je rođen pod srećnom zvezdom. Pobediće.
Uiva u drutvu svojih ulizica.
Ovde ga Bormanova ljubavnica upoznaje,
s nemačkom filmskom zvezdom, glumicom Magdom najder.
Njena kći Romi najder igra se u blizini s Bormanovom decom.
ivot u Nemačkoj jo je bezbrian.
Velika bombardovanja jo nisu počela,
a oni koji se rtvuju u Moskvi daleko su, prekriveni snegom.
7. Decembar 1941.
Dva dana nakon Hitlerova prvoga velikog poraza,
njegov saveznik Japan iznenada napada,
američku veliku pomorsku bazu u Pacifiku, Perl Harbor.
Slede napadi japanskih aviona, a rat se iri po celom svetu.
U Londonu Rouz igra. Već sanjari o Boiću.
Roditelji joj govore: Sada će i Amerikanci da se bore uz nas.
Rusi su već uz nas. Mi Britanci napokon nismo vie sami u ovome.
Pripremio IGOR_MD, obrada slaksm Sinhronizacija za 720p 3maj