Traducerea şi adaptarea: Phantom
- Salutare. - Salut.
Putem vorbi?
Lasă-l. Am o întrebare, atât.
E totul în regulă?
Da, totul e în regulă.
Ce faci?
Îl ajut pe Doctor!
Şuieră. Trebuie să facă aşa?
Da, e bine, intrăm în spaţiul conceptual.
E ca o banană sau ceva curbat,
de fapt nu, din moment ce nu-i aşa.
Nu te mai gândi la banană!
Te ajută să pilotezi Tardisul?
Testează termocuplul doi, şapte şi unsprezece!
Cum ţi-am arătat!
Cum de pe el îl laşi să facă asta, şi pe mine nu?
Doctore? Acum. Acum serios,
am lăsat-o să-mi conducă maşina odată.
Până la capătul drumului.
Unde, potrivit lui Amy, a apărut dintr-o dată o casă.
E gelos că am trecut proba practică din prima.
Ai trişat. Ai purtat o fustă. Ba nu.
Ţi-ar fi mers şi fără fustă.
Ba am purtat o fustă, dar era o fustă ca majoritatea.
Ai văzut-o vreodată pe Amy cum conduce?
- Nu. - Nici examinatorul auto.
De fapt, o purtam pe asta.
Chiar asta.
Ce-a fost aia?
Rory, ai scăpat un termocuplu?
Scuze.
Cum de ţi-a scăpat?
Ţi-am spus clar, "Vezi să nu-ţi scape din mână."
Ţi-am spus clar să nu le scapi. Eu sunt de vină.
Nu avea cum. Cam are dreptate. Cum să fie ea de vină?
Fiindcă e vorba de fusta mea,
de soţul meu, şi de podeaua ta din sticlă.
- Ce naiba, măi, Rory? - Scuze.
Am aterizat. Materializarea de urgenţă ar trebui să meargă,
probabil ne-am fixat în cel mai sigur loc disponibil.
Doctore, ce s-a Ã®ntÃ¢mplat?
Cel mai sigur loc posibil.
Tardisul s-a materializat în el însuşi.
E normal?
Tu ce zici?
Da. El e.
Ce faci?
Habar n-am.
Asta e cam ciudat.
Asta e chiar mişto.
Mă bucur că te distrezi. Suntem blocaţi aici pentru totdeauna,
cel puţin ai cu ce să-ţi ocupi timpul. Stai! Ce? Suntem blocaţi?
Interiorul Tardisului a fuzionat cu exteriorul Tardisului,
prinzându-ne într-un spaţiu temporal,
mai grav decât o buclă temporală.
Nimic nu mai poate intra sau ieşi din navă niciodată.
Copii, de aici totul se complică.
Va urma
Cine naiba eşti tu?
Sunt tu... Din viitorul tău.
Spune-mi exact ce s-a întâmplat.
Fuzelajul Tardisului a deviat în viitor.
Dacă intri în cabină acum, intri în camera de control
din trecutul apropiat.
Nu înţeleg.
Nici eu.
- Dar tocmai ai zis asta. - Nu, doar am repetat.
Mi-am adus aminte ce am zis eu însumi
când stăteam unde eşti tu şi repetam asta,
şi doar repet asta şi acum, şi asta... şi asta.
Tot nu-nţeleg.
Că bine zici.
Când intră Amy în cabină?
Trebuie să păstrăm linia temporală.
Imediat după ce îl pălmuieşte pe Rory.
- Bine. - Nu.
De ce sunt pălmuit?
Pentru că trebuie să respectăm acelaşi
curs prestabilit al evenimentelor.
O singură greşeală şi linia temporală s-ar destrăma.
Am rămâne cu două Amy Pond pentru totdeauna,
şi apoi cum ai rezolva-o?
Gata, în cabina de poliţie, acum.
Apoi eu devin ea?
Da, du-te odată.
- Chiar aşa arăt? - Da.
Ţi-aş da permisul fără să clipesc. Sunt sigură.
Ăsta e începutul sfârşitului.
Pond flirtând cu ea însăşi. Asta da, dragoste adevărată.
- Scuze, Rory. - N-am nimic împotrivă.
Du-te, Amy. Ce trebuie să zic prima dată?
- Copii, de aici totul se complică. - Înţeles.
Gata? Suntem bine acum? Nu, încă suntem blocaţi.
Ce-aţi făcut? Ne-ai spus să intrăm în cabina de poliţie.
Din... linia ta temporală,
eşti pe cale să ne spui să intrăm în cabină.
Din linia noastră temporală,
tocmai ne-ai spus asta, de aceea am intrat,
acesta fiind motivul pentru care suntem aici.
Trebuie să ţin minte toate astea? Se întâmplă de la sine.
- Bună. - Bună.
Încetaţi! Voi doi, în cabină acum. Repede.
- Ce urmează? - Stai unde sunteţi!
Ce faci?
Activez o implozie temporală controlată.
Doar aşa Tardisul se poate reseta,
însă dacă nu găsesc maneta potrivită pentru a controla implozia
vom muri.
Acum nu ştie maneta potrivită.
Aşa e, dar sunt pe cale să aflu.
Maneta direcţională!
Maneta direcţională. Mulţumesc!
Ne-am reluat cursul,
Tardisul nu mai e în el însuşi,
câmpul temporal nu mai trebuie să implodeze,
şi să facă o fisură în cauzalitate,
însă pentru orice eventualitate...
Pond, pune nişte pantaloni pe tine.
Sync by Iltu www.SubCentral.de