HORNBLOWER
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
SENTINŢĂ
Collins. 'Neaţa, Hammond.
- Sir Edward. - O zi neagră pentru noi toţi.
În special pentru ofiţerii pe pe Renown.
Să nu mai vorbim de căpitanul Sawyer.
Nu sunt circumstanţele pe care oricare dintre noi le-ar fi ales
să se reîntâlnească cu dl. Hornblower.
Da, aşa este.
Totuşi, vinovaţii trebuie pedepsiţi.
Dacă sunt cu adevărat vinovaţi, căpitane Hammond,
lucru care trebuie stabilit.
Ridicaţi-vă.
Curtea declară şedinţa deschisă.
Ofiţeri de pe vasul maiestăţii sale, Renown,
sunteţi acuzaţi că l-aţi îndepărtat cu forţa pe căpitanul Sawyer de la comanda legitimă
şi, încălcând articolele de război stabilite de regele George al II-lea,
aţi comis... un act de răzvrătire.
Măcar nu mai suntem în bătaia tunurilor.
Deocamdată.
Vă spun, domnilor, încă cinci minute sub focul ghiulelelor...
n-aş vrea să ghicesc.
- Cat de repede poţi, Matthews. - Şapte s-au dus, mai sunt patru.
- Parcă ar coase rochia miresei. - Nu strică să-i trimitem decent.
Sper că un suflet vesel îmi va face la fel când o veni timpul.
Mai repede! Cu cât terminaţi mai repede cu atât mai repede plecăm spre Jamaica.
- Nu am dreptate, dl. Hornblower? - Da, domnule.
Sergent! Du oamenii sub punte!
Domnule, cum se simte căpitanul?
Puţin mai bine.
Dezleagă-mă.
Dezleagă-ţi imediat căpitanul!
Nu vă simţiţi bine, domnule.
- Te cunosc. - Ori intri ori ieşi, dl. Wellard!
Nu sta acolo ca un iepure speriat.
Domnule, complimente din partea domnului Buckland...
Foarte bine.
Mă voi întoarce într-o oră, domnule.
Încă o duzină şi vei gânguri ca un porumbel.
Nu mai sunt ţapul tău ispăşitor... domnule.
încredinţăm acest trup adâncului mării.
James McNeal.
Matthew Chandler.
Deasemenea, ne rugăm pentru recuperarea rapidă a căpitanului nostru James Sawyer.
- Ipocritul. - Cine a vorbit?
Cine a vorbit?
Şi ne rugăm pentru o călătorie sigură către Jamaica, unde vom acosta la Kinston
şi vom lăsa în urmă această tragedie. Amin.
N-aş traversa Tamisa într-o barcă cu echipajul ăsta.
Nu cred că avem altă opţiune.
Nu? Dă-mi voie să-ţi spun că în aceste timpuri e fiecare pentru el.
Dacă navigăm în spatele fortului, ocolim golful pe aici,
găsim o plajă bună de acostat,
putem ataca fortul pe uscat acolo unde nu se aşteaptă.
Apoi, cu fortul în mâinile noastre, putem reţine navele spaniole în golf.
Imposibil. Navigăm către Kingston. Mâine în zori. Domnule Bush?
Am încercat să ne îndeplinim ordinele. E clar că n-am reuşit.
Asta e ideea. Ultimul lucru la care se aşteaptă este încă un atac.
Cu respect, domnule, nu ne permitem nicio întârziere.
Când ar trebui să atacăm, conform planului tău?
Astă seară. Sub protecţia întunericului. La câteva ore după ultimul atac.
Virtutea surprizei.
Eşti un om grăbit, dl. Hornblower.
Dar mi-e teamă că e un risc prea mare.
Moralul e şi aşa destul de fragil.
Domnule Bush?
E contra firii să renunţăm, domnule. Dar poate că aveţi dreptate.
Mai e o problemă, domnule. Când ajungem la Kingston vom fi judecaţi.
N-avem de ce să ne temem de proces. Am acţionat spre binele navei.
Căpitanul Sawyer ar fi scufundat tot echipajul dacă noi n-am fi avut curaj.
De altfel, avem sprijinul doctorului. A spus-o cu gura lui.
"Inapt pentru comandă".
Aşadar...
Ia te uită...
O mică adunare cabală de răzvrătiţi.
La naiba. Trimite vorbă doctorului Clive.
Unul dintre voi şi-a pus mâinile murdare pe spatele meu!
Îmi voi aminti.
- Dr. Clive. - Domnule.
Nu poţi face nimic pentru el?
Ce anume ai în minte, dl. Buckland?
Căpitanul era sănătos sau nu?
Da, domnule.
Care din ele?
Era indispus, domnule.
Temporar.
După căderea în cală.
"Nepotrivit pentru comandă".
- O alegere îndrăzneaţă de cuvinte. - Da, domnule.
Şi, dacă pot să spun aşa, nu merită un bănuţ.
Serios?
Consimţământul meu a fost dat prin constrângere.
Dumnezeule, ne ucide pe toţi.
Ce vrei să spui prin constrângere? Te-a forţat cineva?
Ţi-au pus un pistol la cap?
Haide, omule. Te-au forţat sau nu?
Nu cu o armă.
Eram atacaţi. Şi în febra bătăliei...
S-a luat decizia de a-l reţine pe căpitan.
Aşa este, domnule.
Şi cine, pot să întreb, a luat decizia?
Locotenentul Hornblower.
Dar dl. Buckland era ofiţerul senior. De ce nu a dat ordinul?
Cu respect, cred că este o întrebare pentru dl. Buckland.
Căpitan temporar.
Îţi spun, Horatio, niciodată n-a existat un om mai repede numit.
Îşi joacă rolul, dar nici măcar nu crede în el.
Nu mai mult decât mine.
Archie, am pierdut deja un căpitan.
Da, ştiu.
Dar acum am fi la jumătatea drumului către fort.
- Numai dacă dl. Bush... - Dacă?
Iartă-mă.
Virtutea surprizei, dl. Kennedy.
Şi dacă nu mă înşel, dl. Hornblower a stat la baza propunerii voastre.
- Acesta era planul. - Un plan bun. Recunosc.
Dar...?
Mai devreme am judecat greşit, iar acum trebuie să reparăm împreună.
Şi repede.
Da. Din câte văd, dacă nu facem nimic, vom fi spânzuraţi.
Când?
Diseară. Vii?
- Ştii care e pedeapsa pentru dezertare? - Eşti spânzurat.
Şi ce? Dacă rămân pe corabie o să primesc un cuţit în spate.
Mi-am făcut doi duşmani. Amândoi ne-am făcut.
Ei bine?
Crezi că mi-aş lăsa căpitanul la mila acestor... locotenenţi?
Ce se petrece?
Să înţeleg că accepţi?
Auzi! Unde crezi că te duci?
Cartuşe şi pulbere. O muschetă de om.
Haide. Ocupaţi-vă de ele. Repede!
Mă întrebam pe unde ai rămas.
Nu pot să-l părăsesc.
Sawyer? Nici nu-şi aminteşte cum îl cheamă.
N-am navigat cu el atâţia ani ca să-l părăsesc acum.
Ajungem în Kingston şi am grijă să fie pedepsiţi pentru ce i-au făcut.
Deci ne luăm adio?
Ceva care să-ţi amintească de mine.
Căpitanul rănit, echipajul dezertând în turmă,
dar totuşi dl. Buckland a ales să continue misiunea.
Da, domnule, cu tot sprijinul nostru.
- Pot să întreb de ce? - Era datoria noastră, domnule.
Datorie.
Datorie faţă de cine?
Faţă de căpitanul nostru, pentru că era...
Indispus.
Fericită zi pentru James Sawyer aceea în care aţi venit la bord, domnilor.
Vă mulţumesc, domnule.
Vorbeşti de datorie, dl. Hornblower.
Iar eu ţi-aş vorbi de ambiţie.
Pentru un om de vârsta ta, te-ai ridicat inteligent printre rânduri.
În mod sigur am avut noroc, domnule.
Şi înfometat să urci mai sus, îndrăznesc să spun.
Doar dacă serviciul meu o justifică.
Serios, domnule. Nu prea putem condamna un om pentru dovedirea aptitudinii.
Nici nu-mi doresc, comandante.
Dar cât de des poate străluci un om într-o călătorie îndepărtată
de prima linie a frontului decât dacă spionează o oportunitate?
Un căpitan vulnerabil.
Un comandant secund preocupat de povara sarcinii lui.
O şansă de a sări peste lanţul comenzii.
- Domnule, protestez! - Îmi cer scuze, domnule.
N-am pus întrebarea.
Ce-ar face acest tânăr dacă ar fi destul de înfometat?
Şi îmi voi primi răspunsul. Te poţi baza pe asta.
Trezirea!
Haideţi! Jos!
Haide!
Trezirea!
Ce...
Au fugit. Neisprăviţii au fugit!
Styles!
Pe punte! Mai repede!
Staţi departe de bord!
Cel care încearcă măcar să privească spre apă va fi împuşcat.
- Sergent. - Da, să trăiţi.
Staţi departe de bord. L-aţi auzit pe ofiţer.
- Ei bine, dl. Matthews? - Lipsesc 34 de oameni, domnule.
Scuze, sunt lipsă 33 de oameni.
33...
Nu... prea ştiu exact cum ar fi bine să procedez.
Domnule, vă rog să-mi permiteţi.
Cred că echipajul se teme.
Se teme de ce-l aşteaptă în Kingston. Ce ne aşteaptă pe toţi.
Au nevoie de ceva care să-i împingă de la spate?
- Crezi că ar trebui să atac fortul? - Acţiunea le poate creşte moralul.
Dar trebuie s-o facem repede.
Şi dacă eşuăm, voi fi de două ori de condamnat.
E suficient pentru toţi să fim condamnaţi o singură dată.
Fă-o, domnule Bush. Hai să încercăm să ne salvăm.
- Atacăm fortul! - Ura!
Mai bine ne-am grăbi. Mi-e teamă că vine ziua.
- Dacă dl. Buckland se decidea mai repede.. - Şi eu am o vină aici.
Hai să lăsăm totul în urmă. Încă ne putem baza pe surpriză. Şi pe apatia spaniolilor.
Ai grijă, dl. Wellard.
Nu vrem să afle spaniolii că am venit să luăm micul dejun.
Aşa este.
Stai lângă mine şi voi avea grijă să nu păţeşti nimic.
Exact, dl. Hobbs. Avem grijă unul de altul.
Aşa cum ai făcut tu când te-ai ales cu rana la cap.
Sunt gata să-mi fac datoria, dl. Matthews.
Horatio?
- Ce este? - Randall şi dezertorii.
- Lasă-te jos, omule. - Nu aveţi de ce vă teme, domnule.
Dumnezeule!
Cred că suntem toţi de acord că bunul renume al căpitanului Sawyer trebuie păstrat.
- Desigur. - Bine. Da.
Dar împreună cu vieţile acelor tineri ofiţeri prinşi într-o situaţie...
care n-a fost creată de ei.
Destul de adevărat.
Eu sunt îngrijorat pentru faptul că ne trebuie un rezultat limpede.
Ce propui, Hammond? Să-i spânzurăm de cea mai apropiată vergă?
Nu, nu. Nimic atât de spectaculos.
Dacă ar exista un om...
Un ţap ispăşitor.
Nu. Unul vinovat.
Motivat de răutate.
Gelos.
- Ambiţios. - La cine te gândeşti?
E prea devreme. Dar vom găsi pe cineva...
... care să spele mirosul.
Se pare că spaniolii erau mai vigilenţi decât credeam.
S-a terminat cu virtutea surprizei.
- Horatio? - Credeţi că e lucrarea spaniolilor?
Nu sunt răni de glonţ, nu sunt semne de luptă sau alarmă.
Se pare că au fost luaţi din somn.
- Permiteţi să îngrop morţii, domnule? - Mi-e teamă că n-avem timp. Haideţi.
Domnule Hobbs.
Hobbs.
Randall a ajuns până la urmă micul dejun pentru crabi.
Am auzit, Styles.
Dacă n-ai fi decent de felul tău, ai fi şi tu întins lângă el.
Styles?
Dacă mai ridici vocea o dată,
jur că dacă nu te omoară spaniolii, te ucid eu. Mă înţelegi?
Da, domnule.
Drăcia dracului. Şi eu credeam că Sawyer e ticălos.
Un sfat prietenesc, Styles. Taci.
Încet. Cât de tăcut se poate.
Dacă n-au fost spaniolii...
Cu puţin noroc, nu se aşteaptă să ne vadă la fort.
Dl. Hornblower, dacă n-au fost spaniolii, atunci cine?
N-aş vrea să ghicesc, domnule.
Intră.
- Doarme? - Aşa se pare.
Hârtiile, dr. Clive.
Povara gradului, dl. Buckland.
Fiecare pagină e citită de amiralitate.
Mi-e teamă că nu pot fi suficient de grijuliu.
Asta mă ajută mereu.
"Neliniştit este capul ce poartă coroana".
Nu este aşa, căpitane interimar?
Mai ales atunci când capul tău nu s-a născut să conducă.
E treaz.
Nu vă simţiţi bine.
Voi lucra în careul ofiţerilor.
Aşa. Dă-i drumul. Fugi.
Căpitane, staţi liniştit.
Bătrânul meu locotenent.
Nu te poţi decide. Nu poţi controla. N-ai autoritate. Şi aşa mai departe.
Domnule, cu respect...
Dezleagă-mă şi voi vorbi pentru tine în Kingston.
- Eşti prea tânăr pentru laţ. - Vă rog să tăceţi.
Chiar dacă eşti prea bătrân pentru altceva.
Dr. Clive, mai dă-i laudanum.
Are în el mai mult decât să doboare un bou.
Da!
E nevoie de dumneavoastră pe punte.
E barca mea!
Ce Dumnezeu?
Opriţi!
Sunt Francois Lefanu, colonel în Armata Liberă din Santo Domingo.
Vă spun, domnule, asta nu e lupta voastră.
Părăsiţi acest loc!
- Armata liberă. - Sclavi răsculaţi.
Ce face el pe barca mea? Şi cu oamenii mei!
- Să dau ordin să tragă, domnule? - Nu, nu vei face aşa ceva...
Domnule. Luaţi-ne de aici! Domnule!
Îmi vei returna imediat oamenii sau voi deschide focul.
Puşcaşi, pregătiţi!
Armata noastră a eliberat această insulă pentru proprii oameni.
- I-aţi putea invita la bord. - Şi cum ar arăta? Să vorbesc cu un sclav?!
- E în cătare. L-am putea doborî, domnule. - Nu! Am spus nu.
Ei bine?
Cred că avem avantaj asupra lor, domnule.
Într-adevăr.
Ce noutăţi sunt?
Ai vrea să observi inamicul, domnule Kennedy?
Doamne Dumnezeule!
Domnul acela n-are nevoie de lecţii la datorie.
- Chiar la ora asta. - Măi, măi, măi.
Destul, domnule Kennedy. Îţi amintesc pentru ce suntem aici.
Recheamă-ţi oamenii şi nu va mai fi vărsare de sânge!
Domnule!
Vărsare de sânge? Care vărsare de sânge?
Randall şi ceilalţi dezertori, domnule.
Am crezut că sunt spanioli. Dar cu voi nu avem nimic de împărţit.
Recheamă-ţi restul oamenilor şi aceştia doi nu vor păţi nimic.
- Domnule Buckland. - Un moment.
Prinde-l! Repede!
Adu-i.
- Tot acolo este? - Styles.
Este ultimul avertisment. De acum încolo, dacă respiri când nu trebuie
îţi iau gâtul. De acord?
Eliberează-mi oamenii de îndată!
Am spus să-mi eliberezi oamenii!
Primul rând, prezentaţi!
- Foc, domnule? - Foc?
- Ce naiba? - Nu, am zis nu!
Încetaţi focul!
N-am dat niciun ordin!
- Opriţi! Opriţi! - Dumnezeule...
Domnule.
Puşcaşi de pe Renown, atacaţi!
Vei regreta.
- Primul rând, încărcaţi! - Jur că vei regreta, domnule!
Oamenii m-au văzut indecis şi au acţionat fără mine.
Acum am avertizat fortul spaniol.
Nu putem fi siguri.
Ba da. Putem.
Dacă am fi mers la Kingston aşa cum voiam...
Am pierdut destul timp. Ne întoarcem la gura golfului.
- Domnule? - În golf, dr. Clive.
Să luăm supravieţuitorii care au mai rămas.
Puşcaşi, formaţi linie. Atacaţi parapetul. Puşcaşi de pe Renown, cu mine!
Haideţi, domnule!
Prezentaţi! Foc!
Înapoi! Înapoi! Înapoi!
La perete!
Menţineţi rândurile!
- Archie. Sus. Prietenul tău din turn. - Poftim?
Priveşte!
- Ce face acolo sus? - Exact. Matthews, vino cu mine.
Hornblower! Ce naiba faci? Puşcaşi, la mine!
Trebuie să-l găsim pe Hobbs şi pulberea. Repede!
Singura cale de ieşire e pe sus.
Tot ce nu e lustruit. Mortar, o ţeavă, orice.
Horatio, ce naiba facem noi aici?
- Ofiţerul. - Care? Din turn?
Cum a traversat până la fort?
În plină zi. Sub linia focului.
A venit pe propriul traseu. A venit...
Domnule. Aici!
- Salut, prietene. - Te fac eu să zâmbeşti, ticălosule!
- Ce e asta, domnule? - Matthews, asta e intrarea prin spate.
Nu-i prea mare, domnule.
Ce-i?
- Totul e în regulă, domnule Wellard? - E bine.
- Ce vezi, dl. Wellard? - Încă nimic.
- Pare liber. - Să-l lăsăm în jos.
Uşor, uşor.
- E în ordine, dl. Wellard? - Nu s-a rupt nimic, domnule.
Ce vezi?
- Domnule Wellard? - Nu se poate...
- Ce vezi, dl. Wellard? - Vin, domnule!
Domnule Wellard.
Trage! Trebuie să tragi!
- Fugi, băiete. Fugi! - Blestemat să fii!
La dreapta! La dreapta!
La dracu, Hornblower!
Domnule Wellard!
Wellard!
Domnule.
Haideţi!
La stânga!
Atenţiune!
Sunt englezii! În galerii! Englezii!
- N-are rost, domnule. - Spun eu când n-are rost, Styles.
Ochiţi. Foc!
- Şi acum? - Aprinde fitilul, dl. Hobbs.
Da, domnule.
Trebuie să vă predaţi.
Dacă trăieşti să-l vezi pe dl. Hornblower, spune-i...
Nimic.
Haideţi, băieţi!
- Trebuie să vă predaţi. - Spune-i că îl spânzur de vergă.
Mă bucur să te văd întreg, domnule Bush.
Marinari de pe Renown! La mine!
Haideţi, oameni buni!
Acolo!
Vă predaţi?
Vreun semn de Renown?
Nu-mi vine să cred. Fug.
- Cine? - Navele spaniole.
Puşcaşi! Prezentaţi arm'!
Acum vă predaţi?
Domnule.
- Domnule! - Domnule!
Încă niciun semn de Renown. La dracu!
Dacă vasele reuşesc să scape, puteam să nu ne deranjăm să luăm fortul.
Ghiulele fierbinţi, domnule. Nu se compară cu nimic.
Vine!
- Se poate, domnule? - Cum să nu!
Scoateţi tunul!
Foc!
Domnule Kennedy?
Mai puţin cu 18 m. Marea fierbe, dl. Bush.
Vrem vase în flăcări, nu mare în fierbere!
Domnule!
Ghiuleaua asta nu va merge. E prea mare.
Şi nu-mi place cum arată acesta, domnule.
Opriţi-vă! Lăsaţi tunul!
- Va exploda! - Lăsaţi tunul! Fugiţi!
Ştiu ce se întâmplă când se supraîncălzeşte metalul. Unchiul meu a fost fierar.
Cred că i se spune coeficient de expansiune.
Eu îi spun al naibii de periculos.
Mă bucur că găseşti ceva amuzant în situaţie, Archie...
din cauza... greşelii mele elementare.
Haideţi, domnilor. Nu avem timp de asta. Cazanul aşteaptă.
Vine! Faceţi loc!
Staţi!
Foarte bine. Trebuie să fie ceva care să-i convingă să se întoarcă.
- Da, domnule. - Înţelegi ezitarea lor.
Da. Ghiulea fierbinte!
- Îmi dai voie? - Desigur, domnule.
Scoate tunul!
Şi... foc!
Domnule Kennedy?
Am lovit! Am lovit cu adevărat!
- Scoate-l din nou. - Felicitări, domnule.
Norocul începătorului. Fără îndoială.
La o parte!
Ce a fost asta? Altă lovitură?
Nu. Şi mai bine.
E Renown, domnule!
Ce plan ingenios, domnule Hornblower,
să ataci fortul pe traseul subpământean.
Foarte original.
Vă mulţumesc, domnule.
În timp ce i-ai lăsat pe dl. Bush şi pe ceilalţi să se apere singuri.
Le-ai pus viaţa în pericol.
Dar rezultatul final a fost un triumf. Nu eşti de acord, căpitane Hammond?
Şi să-i distrugi pe spanioli cu propria muniţie... de două ori triumf.
Da. Ghiulele fierbinţi.
Aproape un dezastru dacă n-ar fi fost intervenţia promptă a dl. Bush.
Îi sunt cu adevărat îndatorat dl. Bush.
Acţiuni nesăbuite, judecăţi pripite.
Aventuri iresponsabile.
Aceasta să fie măsura carierei tale?
Fii serios. E cea mai neagră interpretare imaginabilă pentru aceste fapte.
Chiar aşa. Alţii l-ar lauda pe dl. Hornblower pentru ingeniozitatea lui.
Mă străduiesc doar să-mi fac datoria, domnule.
Cred că noi vom judeca, domnule Hornblower.
Comandante, cred că avem cursul stabilit.
Da.
Şi un tânăr ofiţer deja condamnat,
dacă ar fi să ne luăm după spusele căpitanului Hammond.
Da. Păcat.
Am auzit că tânărul Hornblower este de urmărit.
A servit cu dumneata?
Da.
A fost unul din cei buni. Unul dintre cei mai buni.
Înţeleg cum de te face să te simţi... inconfortabil.
Inconfortabil?
Nu m-am simţit mai puţin confortabil în toată viaţa mea, domnule.
Dar n-am să condamn la repezeală un om atât de drag mie ca...
... unul dintre ai mei.
Ai o datorie faţă de lege, comandante.
Da. Nu am uitat-o, domnule.
Dar nu mă voi grăbi să judec niciun om
pentru că amiralii vor să doarmă liniştiţi în paturile lor.
Voi cântări faptele cu atenţie, aşa cum vom face toţi, sunt convins.
Te îndoieşti?
Cer numai un proces cinstit, domnule.
Şi omul dumitale îl va avea.
Sper doar să nu fii surprins de ceea ce vei afla.
Şi eu sper.
Înţeleg că fortul este al nostru.
- Foarte bine, domnilor. - Mulţumim, domnule.
Se apropie o barcă spaniolă sub steagul armistiţiului.
S-ar putea să fie comandantul spaniol.
Am ajuns tocmai la timp să-l salut.
Îndrăznesc să spun că aţi auzit de mica noastră problemă de pe Renown?
Da, domnule. Am auzit.
Sper că nu v-a pus strădania în pericol.
Nu, domnule.
Armata liberă. Banditism ţărănesc.
- Mă îndoiesc că se vor întoarce degrabă. - Sper că nu, domnule.
Colonelul Francisco Manuel Ortega
de pe Royal Engineers a maiestăţii sale catolice Carlos al IV-lea.
Căpitanul Buckland de pe nava Renown.
Doriţi să ne predaţi întreaga insulă?
Recunosc un impas când văd unul, căpitane.
De altfel, vreau să văd femeile şi copiii în siguranţă, inclusiv soţia mea.
Nu aveţi de ce să vă temeţi.
Avem destul spaţiu la bordul corăbiilor noastre să ne îmbarcăm oamenii.
Vom evacua insula şi vom ridica pânzele cu prima maree.
Şi dacă refuz?
Consecinţele vor cădea asupra dumitale, domnule.
Prea bine.
Veţi avea veşti de la noi într-o oră.
Mulţumesc, dl. Hornblower.
Tu ai condus atacul prin tunel?
- Da, domnule. - O lovitură curajoasă, dl. Hornblower.
Trebuie să fii atent la omul acesta, căpitane.
Sunt. Foarte atent.
Bun.
Într-o oră, colonele.
Cum doreşti.
Cu respect, domnule, cred că ne vindem pe puţin.
Ce propui? Să fugim cu femeile lor?
Propun să le cerem o capitulare necondiţionată.
De ce Dumnezeu ar vrea să facă aşa ceva?
Nu văd ce altă alegere ar avea. Fortul este deja al nostru.
Domnule Hornblower,
îţi reamintesc un vechi şi înţelept proverb.
Spune-i, dl. Bush.
Domnule...
Calul de dar nu se caută la dinţi.
Domnule, insula este în mâini englezeşti.
Dacă insula înseamnă aşa mult pentru el, de ce a fost atât de doritor s-o cedeze?
Pentru că acel om ştie când a pierdut!
Proviziile garnizoanei, domnule.
Nu e suficient nici măcar pentru o familie. Unde e restul?
Acesta este restul, domnule.
Colonelul nu ne-a vorbit sincer. Oamenii de aici mor de foame.
Iar fortul... e sub asediu.
Sub asediu? Din partea cui?
A sclavilor rebeli, domnule.
I-am văzut fugind. Dr. Clive e martor.
Un grup de cercetaşi. Armata s-ar putea să fie altă chestiune.
Atunci trebuie să părăsim locul. Cu toată viteza.
Sau ne păstrăm calmul şi poate vom reuşi să întoarcem în avantajul nostru.
Gata, Matthews? La trei.
Unu, doi, trei. Trage.
Mulţumesc, dl. Wellard. Gata.
Ai grijă!
Dacă tunul acesta păţeşte ceva, tu plăteşti, Styles.
- Hai, repede. - Sper că bătrânul Buckland îşi ţine firea.
Dacă noi ne facem treaba, eu cred că şi-o face şi el.
Colonele. Mi-e teamă că toţi oamenii mei sunt ocupaţi cu datoriile lor,
dar aş fi onorat dacă ai vrea să iei masa cu mine pe Renown.
Foarte amabil din partea dumitale, căpitane.
Puţinul pe care-l avem e al vostru. Poate ar vrea şi soţia dumitale să vină?
Va fi încântată, domnule. Apoi trecem la afaceri.
Desigur, colonele.
Gata, sergent, mă ocup eu de căpitan.
- Dacă eşti sigur, dl. Hobbs. - Sunt sigur.
- Dar... - Sergent.
Bine, Jones.
Ce pun la cale locotenenţii aceia?
Corabia mea.
Oamenii mei.
Ca de obicei, domnule.
Se joacă de-a comanda.
Totul e pregătit, domnule.
Bravo, Styles. Ţine-ţi capul departe de belele.
- Da, domnule. - Styles?
- Vreun semn de Hobbs şi pulbere? - Nu, domnule.
Domnule.
- Ordinele tale au fost să stai cu el. - Îmi pare foarte rău, domnule.
Pe punte, dacă eşti bun, dl. Hobbs.
Am spus...
Cuşca se deschise!
Din ea sări tigrul.
La o parte.
Mă duc pe punte.
La o parte.
Dl. Hobbs, căpitanul va rămâne în cabina lui.
- Nu va face aşa ceva. - Gândiţi-vă la echipaj, domnule.
Dacă v-ar vedea acum... sunteţi la pământ, domnule. Dar aveţi încă numele.
Numele? Ce ştii tu despre numele meu?
Ştiu că odată căpitanul James Sawyer
a înfrânt trei fregate franceze într-o singură dimineaţă.
Cei care au fost acolo în acea zi au spus că n-au mai văzut asemenea curaj.
Cred că a plătit preţul pentru acel curaj
şi îl plăteşte şi acum.
Sunteţi un pericol pentru dumneavoastră, domnule.
Iar eu nu vreau să vă văd rănit.
Domnule.
Dl. Hornblower, trebuie să plecăm.
Acum.
Să te ia naiba.
- Gata? - Gata, domnule.
Iartă-mă, domnule. Trebuie să te felicit pentru treaba bună din tunel.
- Mulţumesc, dl. Hobbs. - Dar felul în care ţineai pistolul
arăta că n-ai tras într-un om în viaţa ta.
Avea trăgaci uşor.
- Ai tras? Ai împuşcat un om? - Nu.
S-ar putea să-ţi fie mai uşor cu un cuţit.
Să înjunghii un om.
Mai ales în spate, domnule. Aşa e cel mai uşor.
Sau să-l împingi...
în tambuchi.
- Îmi pare rău pentru căpitan. Mucosule. - Nu l-am împins.
Sigur că da. Erai atât de plin de laudanum,
că nu-ţi aminteşti nimic, nu-i aşa, băiete?
Domnule Wellard!
Avem nevoie de un om care să meargă cu tunul pe stâncă.
Ai fost destul de subţire pentru tunel. Eşti destul de uşor să stai pe tun?
- Pot s-o fac. - Foarte bine, dl. Wellard.
Ţine-te bine, dl. Wellard. Vreau să te văd teafăr în Kingston.
Gata?
- Gata, domnule. - Trageţi!
- Frumos. - Trage. Trage.
Să ridici un tun de corabie pe vârful unei stânci
chiar sub nasul duşmanului.
Era singura modalitate să-i prindem în bătaia tunului, domnule.
Vasele spaniole nu mai erau în raza tunurilor din fort,
iar golful nu era destul de adânc pentru Renown.
Îndrăzneţ plan.
A fost o oportunitate, domnule.
Vorbeşti de oportunitate, dar tu pari oportunistul.
- Nu vă înţeleg, domnule. - Ba cred că da.
Această cutezanţă nesăbuită a fost ideea ta, dl. Hornblower?
A fost autorizată de căpitanul interimar, domnule.
Şi concepută de al treilea locotenent?
Eşti sub jurământ, domnule. Nu te uita la dl. Buckland.
Ideea mea, domnule.
Da. Pun pariu că a fost.
Mulţumesc, domnule Hornblower.
De când eşti la comandă, căpitane Buckland?
Sunt comandant secund pe Renown, doamnă.
- Căpitanul Sawyer este indispus. - Sper că nu prea grav.
Căpitanul James Sawyer.
Nu mi-am dat seama că ne luptăm cu un adversar atât de distins.
- Mi-e teamă că nu e în apele lui. - O indispoziţie uşoară.
Îmi pare rău că nu poate fi cu noi. Ar fi o onoare.
- La momentul potrivit, poate. - Doamnelor şi domnilor.
În sănătatea voastră.
Trageţi!
Continuaţi. Continuaţi.
Trageţi!
Opriţi! Opriţi!
Se rupe funia!
- Care e problema, dl. Wellard? - Funia. Se rupe.
- Styles, fă un laţ. - Cât să fie de mare?
- Cinci braţe ar ajunge. - Cinci braţe, Styles.
- Te oferi voluntar? - Da, domnule.
- E nod bun pentru ce ne trebuie. - Da. Mulţumesc, Styles.
- Te simţi bine, Horatio? - Da, mulţumesc, Archie.
Îmi amintesc că îţi era frică de înălţimi, dl. Hornblower.
Nu s-a schimbat nimic, dl. Kennedy.
Se spune că trebuie să faci ce nu-ţi place.
Când eram copil nu-mi plăcea să mănânc napi.
- Acum îi mănânci, nu? - Nu mă ating de ei.
Haideţi! Ortega nu aşteaptă toată ziua.
- Domnule, ajutaţi-mă. - Ţine-te bine, dl. Wellard.
Tânărul ofiţer, dl. Hornblower...
- Un om promiţător, cred. - Sper că toţi suntem aşa.
Desigur, dar ofiţerii tineri au atâtea planuri şi atât de puţină experienţă.
- Da, sunt de acord. - Vin, domnule?
Vă rog să mă scuzaţi.
Nu, domnule!
Gata. Ţi-am spus. N-o să te dezamăgim.
Vă mulţumesc.
Domnule? Aţi făcut vreodată ceva şi aţi uitat?
Tot timpul. Acum evită lovitura.
Trageţi!
Trage! Trage!
Trage!
Este alegerea dumneavoastră, domnule.
Am crezut că eşti de-al meu.
Am fost cândva al meu.
Dacă v-aş putea vindeca, chiar şi acum, aş face-o.
Dar aţi căzut prea adânc.
Vă implor. Nu mai cântaţi.
Cum doriţi.
- Gata, dl. Hobbs? - Da, domnule.
Ofiţerii dumneavoastră unde sunt?
Colonele, protestez.
Ştiu când mă înşeală cineva, domnule comandant secund.
Te asigur, colonele, orice se întâmplă pe uscat,
noi, cei din flota maiestăţii sale, suntem oameni de onoare.
Orice crezi despre noi, suntem oameni de cuvânt. Şi...
- Ce e asta? - Trageri, colonele.
- În ale cui vase? - În ale voastre, colonele.
Poftim?!
Tu!
Dr. Clive, cred că s-ar putea să învingem.
Mai puţin cu 45 de metri, dl. Hornblower.
Da, domnule.
- În plin, dl. Hobbs. - În plin, domnule.
Domnule Buckland!
Îţi dai seama ce faci?
- Fără vase... - Nu puteţi fugi.
De noi sau de armata rebelă.
Şi după toate probabilităţile veţi fi morţi până la sfârşitul săptămânii.
Doar nu sunteţi ofensată, doamnă?! Dumneata şi soţul ne sortiserăţi acelaşi destin.
E o nebunie.
Nu te teme, colonele. Vasele dumitale nu vor păţi nimic, dacă doreşti.
Ca pradă de război a englezilor.
Şi pot să-ţi ofer cu umilinţă o călătorie sigură spre Kingston, Jamaica,
ca prizonieri ai maiestăţii sale?
- Sergent. - Domnule.
Colonele. Sabia, te rog.
Capitulare completă.
O realizare destul de bună pentru un căpitan secund.
Vă mulţumesc, comandante.
Păcat că n-ai reuşit să-ţi savurezi triumful.
Sclavii rebeli, dl. Buckland.
Aveau deja insula în stăpânire.
Dar te întâlniseşi deja cu ei.
A fost un caz nefericit, domnule. Una din bărcile noastre fusese furată,
doi din oamenii noştri luaţi ostatici.
Nu puteam şti ce se ascundea în spate.
Deci aţi tras în ei.
Privind retrospectiv, a fost regretabil.
Privind retrospectiv, a fost o gafă, domnule,
iar mai târziu v-a scurtat victoria şi a costat vieţi.
Regret pierderea de vieţi.
Coboară steagul!
Haideţi, domnilor. Bătălia noastră s-a terminat.
Domnule!
Cine naiba e acolo?
Horatio.
Am impresia că bătălia noastră abia a început.
Eu n-am să renunţ fără luptă.
Domnule, o retragere ar fi mai prudentă. Suntem doar 20.
Nu chiar 20.
Foarte bine. Înapoi. Hobbs, încarcă tunul.
Da, domnule.
De când sunteţi asediaţi?
De prea mult timp ca să-mi aduc aminte, domnule.
Şi de ce atacă acum?
Pentru Dumnezeu! Acum ce mai este?
Domnule! Opriţi nebunia aceasta.
Comandantul secund.
Mă bucur că ai venit.
Când te văd simt mult mai puţină milă pentru mine însumi.
- Nu vă simţiţi bine, domnule. - Aşa e. Nu mă simt bine.
Dar tu eşti depăşit de un băiat cu jumătate din vârsta ta.
Atât de isteţ.
Atât de rapid.
Atât de plin de imaginaţie.
Medicul vă va da ceva.
Mai puţin de şapte ani pe mare şi oamenii deja îl iubesc.
Bineînţeles că îl iubesc. El comandă.
E în firea lui. Nu e ameţit ca nişte lecţii particulare plictisitoare.
Şi cu cât străluceşte el mai mult, cu atât zâmbesc ei la tine. Da, domnule.
Zâmbesc şi dau din cap şi râd cu pumnii la gură.
Tu eşti un clovn, domnule.
Un clovn cu pălărie de căpitan!
Ascultă sfatul meu, loveşte primul, domnule Buckland.
Sau îţi va lua corabia şi vei fi mort înainte să-ţi dai seama.
Şi ce-ai să faci atunci, domnule Buckland?
- Barca e gata să te ducă la ţărm, domnule. - Pentru Dumnezeu, dă-i ce are nevoie.
I-am dat deja atât cât îndrăznesc.
- Loveşte primul. - Atunci dă-i din nou!
Nu te invidiez, domnule.
Căpitanul rănit, comandantul secund preia comanda.
Nu e niciodată uşor în nicio situaţie.
Ne-am străduit să facem tot ce putem.
Spune-mi, cum l-ai descrie pe al treilea locotenent?
Pe domnul Hornblower?
Aş spune că are un talent precoce.
E un mod de a vedea lucrurile.
Cu toate acestea, aţi lucrat bine împreună?
- Da, domnule. - Fără aluzii, discordie sau ameninţări?
- Nu a existat aşa ceva, domnule. - Serios?
Haideţi!
Matthews, adu-mi-l pe căpitanul puşcaşilor şi hai să organizăm apărarea.
Da, să trăiţi.
- Cat mai avem, dl. Hornblower? - Cred că ai răspunsul, dl. Kenndey.
- Ne retragem dinspre fort. - Puşcaşii ne vor acoperi retragerea.
Foarte bine.
E vremea să ne întoarcem pe corabie.
Nu cred, dl. Bush. Trebuie să aruncăm fortul în aer.
Am nevoie de un om să aprindă fitilurile.
Aş fi onorat să mă ofer voluntar, domnule.
Şi eu, domnule.
- Eu sunt ofiţer senior. - Nu cred că va fi nevoie de toţi trei.
Domnule Hornblower, îţi accept oferta.
Cu respect, domnule... ce e de câştigat?
Acestea sunt ordinele, dl. Kennedy. Sunt sigur că dl. Hornblower este de acord.
Da, domnule.
Foarte bine.
Succes, domnule Hornblower.
- Horatio. - Archie.
Domnule.
Domnule Hornblower.
Ne vedem la bordul lui Renown, domnilor.
Duceţi prizonierii sub punte.
Haideţi să facem mai multă ordine aici.
- Cer iertare. Şi dl. Hornblower? - Ce e cu el?
Eu şi Styles, câţiva băieţi ne-am gândit să vâslim înapoi şi să-l luăm, domnule.
Nu, nu mă pot lipsi de voi. Am pierdut deja destui oameni.
- Dar e singur, domnule. - Nu. Am spus nu!
E nevoie de voi aici.
Unde e dl. Kennedy? Unde e dl. Bush?
Archie! Ţi-ai pierdut minţile?
Posibil, dar ne-am gândit că ţi-ar prinde bine puţină companie.
Domnule Hornblower.
E clar că v-aţi pierdut amândoi simţul raţiunii.
Vă sugerez să plecăm, domnilor. Se face prea cald aici.
Pe aici!
Nu. Nu.
Pe aici! Vă asigur.
Acum ştiţi cum este să vă pierdeţi eroul.
- Se va întoarce. - Sigur că se va întoarce.
Vă admir credinţa.
Victoria dvs este completă acum, domnule.
Da.
Domnule Matthews.
Navigăm spre Kingston.
Da, să trăiţi.
- Domnule. - Ce-i?
Pe vârful stâncii.
Pleacă!
Se pare că asta a fost, domnilor.
Nu, nu e aşa, dl. Bush.
Archie...
Mi-e teamă că ai dreptate.
- Ce-i? - Vom sări.
Acum cine nu e în toate minţile?
Pregăteşte-te, domnule Bush. E doar apă. N-ai să-ţi rupi nimic.
Serios?
Haide. E mai uşor decât să mănânci napi. Domnule Kennedy.
- Nu, îmi pare rău, domnilor... - La trei. Unu, doi...
Nu vom sări. E ultimul meu cuvânt.
- Şi trei! - Şi fugiţi!
Nu ştiu să înot!
Privilegiul gradului, Styles!
Nu ştiu să înot!
- Nu-i nimic. Te ţinem noi. - Haide.
Au ieşit!
Da!
Acum putem să coborâm barca, domnule?
Aşadar, dl. Buckland, la distrugerea fortului...
te-ai aşteptat ca dl. Hornblower să supravieţuiască?
- Desigur. - Ai vrut ca el să supravieţuiască?
- Protestez. - Cu respect, obiectez
faţă de această acuzaţie care nu are nicio bază fundamentală.
S-a notat obiecţia.
Respingi sau nu respingi, ai vrut ca dl. Hornblower să supravieţuiască?
Eu nu trimit oameni la moarte, domnule.
Nişte urale, flăcăi! Hip, hip...
Ura!
- Hip, hip! - Ura!
Domnule Kennedy. Bravo!
- Mulţumesc, dl. Wellard. - Şi încă una! Ura!
Dl. Matthews.
- V-aţi înfrânt frica de înălţimi, domnule? - N-a fost nevoie la coborâre, Styles.
Sper că eşti la fel de mulţumit să mă vezi şi pe mine, Styles.
Vedeţi, domnule? Şi-a pierdut cuvintele, atât e de necioplit.
Haideţi! Ridicaţi vergile alea!
Domnule Hornblower.
Te rog să preiei comanda Gaditanei şi a celuilalt vas.
Te fac responsabil pentru întoarcerea lor în siguranţă.
Pentru toate. E clar?
Da, să trăiţi.
Nu, nu, nu. Mai bine să merg eu.
Domnule, îmi prezint scuzele.
- Pentru nesupunerea faţă de ordine. - Foarte adevărat.
Voi trei sunteţi atât de plini de voi înşivă.
Şi unul de celălalt.
Mă credeţi prost.
Nimeni nu pretinde că e uşoară comanda, domnule.
Nu m-am aşteptat să fie uşoară.
M-am aşteptat să fiu potrivit pentru ea.
Ce Dumnezeu...?
Căpitanul James Sawyer, domnule. Îmi cer scuze că nu vă pot saluta.
- De când e în starea asta? - De la ultima doză de medicamente.
Eliberează-l.
- Fă-o. - Domnule.
N-am crezut să le mai văd vreodată.
Nu am vrut să se întâmple aşa.
Auziţi?
Mergem la aer, domnule?
- E linişte, Matthews? - Ca în biserică, domnule.
Eu unul sunt bucuros.
Îndrăznesc să spun că sunteţi, cu dl. Buckland în spatele dumneavoastră.
- Matthews! - Scuze, domnule.
Dar după ce s-a întâmplat astăzi, eu spun că e un om fără conştiinţă.
Nu e simplu să comanzi un vas cu peste 700 de suflete.
Căpitanul trebuie să se bazeze pe bunăvoinţa echipajului.
Da. Ştiu asta, domnule.
Şi căpitanul Sawyer?
Să ne întrebăm conştiinţa şi aici?
Da. Da, chiar şi aici.
Iau eu primul cart, domnule. Odihniţi-vă. Arătaţi cam terminat.
Mulţumesc, Matthews. Trezeşte-mă la şase clopote.
Aveţi grijă. Nu vrem să cădeţi a doua oară, nu-i aşa?
Aşa e.
Spuneţi-mi.
Ce vedeţi?
Doamne spaniole.
Au plecat acum.
Altceva?
Ce mai vedeţi?
Lasă-l, domnule Hobbs.
Mintea lui s-a dus.
Aşa speri tu.
Tu dintre toţi.
Nu l-am împins. Te înşeli.
Nu. N-a fost el. Prea scund.
Lasă-mă un minut. Îmi voi aminti numele lui.
Tu, domnule! Tu! Îţi ştiu chipul.
Eşti... amiralul de Brueys.
Nu. A murit demult.
Tăiat în două.
Întins pe lada cu arme.
Mai bine îl duci pe căpitan în cabina lui, Hobbs.
Îl duc, domnule.
Dar când se va odihni
şi va fi cu mintea limpede,
îl voi aduce înapoi.
Îl voi întreba din nou şi el îşi va aminti.
Dacă nu azi, atunci mâine.
Sau în ziua următoare.
Domnule.
- Vorbeşti spaniola? - Nu.
Ai vrea să te joci cu mine?
Dar...
te voi ucide.
Cred că dl. Hobbs are dreptate.
Căpitanul îl va numi pe cel care l-a împins.
Chiar dacă e amiralul de Brueys.
Nu ai de ce să te temi, dl. Wellard.
Nu pentru mine mă tem, domnule,
ci pentru cei doi oameni de pe această corabie cărora le sunt îndatorat.
Aş face orice să le plătesc datoria.
Ce sugerezi, dl. Wellard?
Nu pot spune cine l-a împins pe căpitan,
dar ştiu că am fost trei acolo jos.
Oricare dintre noi putea s-o facă.
Iar unul dintre noi va fi spânzurat.
Nu pot dormi.
Acum îmi amintesc.
Să mergem!
E linişte?
Să mergem! Grăbiţi-vă! Linişte!
Leagă-l de pat.
- Pe Dumnezeu! Sunt ofiţer. - Nu. Niciodată n-ai fost.
Marinari de pe Renown! Suntem atacaţi!
Pe aici.
Toţi oamenii! Toţi oamenii!
Toată lumea pe punte!
Scuze că v-am trezit. M-am gândit că e bine să vedeţi.
Toată lumea pe punte! Grăbiţi-vă!
Tot echipajul pe punte!
La puţin timp după opt clopote fregatele franceze au deschis focul.
Eram depăşiţi numeric la oameni şi tunuri,
pierduserăm deja jumătate din oameni.
Dar în orele care au urmat ne-am recăpătat avantajul şi...
Nu te pot lăsa să-ţi aminteşti.
Nu te pot lăsa să ajungi la Kingston.
Şi nu voi lăsa să fie spânzuraţi. Niciunul.
Atunci mai bine foloseşte ambele mâini dacă vrei să apeşi pe trăgaci.
- Du-o lângă ea, Matthews. - Da, domnule.
Pregătiţi-vă să abordaţi!
Domnule căpitan Sawyer.
Hobbs, duşmanul e aici!
Marinari de pe Renown, la mine!
E o armă greoaie pentru orice bărbat. Nu e bună pentru un băiat ca tine.
Nu-mi spune băiat.
Şi cum ai vrea să-ţi spun? Laş?
Nu sunt băiat, domnule.
Şi nu sunt laş.
Nu mai sunt momâia care trebuia legată ca să nu-şi muşte propria umbră... domnule.
Vezi?
Nu sunt băiat.
Iar tu nu eşti bărbat dacă mă loveşti aşa.
Aşa este.
La mine, marinari!
Domnule Wellard. Ştiu cine m-a împins.
Poftim. Măcar unul dintre noi poate înfrunta duşmanul cu capul limpede.
Deschide uşa! Deschide uşa!
Domnule Wellard.
- Deschide! - Foc!
Curajos băiat!
- Te predai? Colonelul e mort. - Puşcaşi, pregătiţi!
Aruncaţi armele!
Aruncaţi armele.
- Matthews, du-i în cală. - Da, domnule.
În cală cu voi! Du-i în cală!
Mulţumesc, Styles. Mi-e teamă că sunt terminat.
Nici într-o mie de ani! Domnule! Domnul Bush!
Cum se simte?
Nu are nevoie de voi. Are nevoie de ac şi aţă. La o parte din calea mea.
V-aţi făcut treaba. Lăsaţi-mă s-o fac şi eu pe-a mea.
Ai dreptate, domnule. Haide, Styles.
Şi-a revenit la sfârşit, nu-i aşa?
- A spus că sunt curajos. - Eşti.
Ştia.
Ştia cine l-a împins.
Descarcă-te. Spune-mi.
Domnule Hobbs.
Îmi pare rău că ultima comandă i-a fost luată...
... dar a fost un mare conducător.
Şi a murit în bătălie.
Acum s-a terminat totul, domnule.
Totul.
- Sunteţi rănit, domnule? - Vezi cumva sânge?!
Prada e în siguranţă şi Renown a fost recuperată.
Văd că e recuperată şi văd cine a recuperat-o!
Am auzit despre Buckland. Bătrân nebun.
Lasă-l în pace, Archie.
Dacă l-ai fi văzut cum l-am văzut eu...
E sângele tău?
E doar o zgârietură.
Prizonierii sunt încuiaţi...
Te-am întrebat dacă e sângele tău!
Archie...
Nu e atât de rău pe cât pare.
Horatio...
Şi aşa, dl. Buckland, sub comanda dumitale
ghinionul, pentru scurt timp, s-a transformat în avantaj.
Şi apoi?
Domnule?
Un vas de linie cade în mâinile prizonierilor... o calamitate, domnule!
În timp ce individul acesta visa în patul lui.
Mi-e teamă că acesta-ţi va fi epitaful: "Aici zace Buckland de pe Renown,"
"căpitanul care a fost prins trăgând un pui de somn".
Bine că a existat măcar un ofiţer...
Vorbiţi despre dl. Hornblower!
- Vă spun ceva, comandante. - Ai grijă, domnule.
Eu sunt aici
deoarece căpitanul Sawyer era incapabil să comande un vas!
Destul!
A pus în pericol viaţa fiecărui om de la bordul corăbiei!
Te avertizez, domnule, nu ponegri numele unuia din oamenii lui Nelson.
- Să te ia dracu, domnule. Voi vorbi! - Domnule!
Căpitanul Sawyer era inapt pentru comandă dintr-un singur motiv.
N-a căzut singur în tambuchi. A fost împins!
- Poftim? - De cine?
De locotenentul Horatio Hornblower!
Există cineva care îţi poate susţine acuzaţia?
Da.
Cred că există.
Un sărut de la mine.
Iuda!
Nu sunt semne de necroză.
Nimic nu se compară cu o cusătură frumoasă făcută pe loc.
Te recuperezi, dl. Bush. Te faci bine.
Ştii de ce eşti aici.
Pentru a confirma spusele domnului Buckland.
Ştiu, domnule.
Aş fi trecut prin focul iadului pentru căpitanul Sawyer.
Da. Da...
Pentru mine, el era egal cu însuşi Nelson.
Nelson, da.
Să revenim la chestiunea actuală, dl. Hobbs.
- Domnule? - Cine l-a împins?
Cine l-a împins pe căpitan în tambuchi?
Căpitanul meu...
... a fost un mare conducător şi a murit în bătălie.
Dar mi-e teamă că nu vă pot spune cine l-a împins...
... domnule.
Domnilor, vă cer să suspendaţi curtea marţială
şi să salvaţi viaţa unui om dispus să renunţe la viaţa sa pentru a altora.
Un om pentru care ceilalţi şi-ar da bucuroşi vieţile lor.
N-ar trebui să îl pedepsim pe acest om.
Ar trebui să-l promovăm.
Căpitane Hammond?
Ei bine, comandantul conduce, noi îl urmăm bucuroşi.
Dar, domnule, acest tânăr "eroic",
mărturisesc că mă tem pentru el.
Dl. Buckland l-a calomniat.
Pentru binele lui, nu putem lăsa insulta în picioare.
Trebuie să-l întrebăm pe el şi să terminăm cu totul.
L-a împins el pe căpitan în tambuchi?
Şi, ca om de onoare, va răspunde.
Domnule Kennedy, cine sunt eu?
Eşti Clive, prostovane.
Foarte bine, dl. Kennedy.
Horatio.
Nu sta prea mult, dl. Hornblower.
Trebuie să vă las.
Îţi urez toate cele bune.
Mulţumesc, dr. Clive.
Când trebuie să te întorci la proces?
Mâine. Curtea şi-a amânat şedinţa pentru a-mi da timp să-mi pregătesc mărturia.
Şi când te vor întreba dacă tu l-ai împins pe căpitanul Sawyer?
- Îmi pui întrebarea acum? - Nu.
Atunci voi răspunde la vremea respectivă. Până atunci, nu văd motiv de speculaţie.
- Gata. - Unu, doi.
Unde este?
S-a ridicat din pat.
Să vină martorul următor.
E domnul Kennedy!
Speram să-l văd înainte să fiu chemat.
Şi îl vei vedea.
Unde este?
Stai, stai. Trebuie să se termine.
Nu. Puşcaşi!
Eu singur l-am împins.
Eu singur l-am împins pe căpitanul Sawyer în acel tambuchi.
Cred că am auzit destul, domnilor.
Luaţi-l!
Linişte!
Domnule Buckland.
Domnule Buckland!
Domnule Buckland, te simţi bine?
Stai cât vrei.
De ce?
Uită-te la mine.
Nicio spânzurătoare din lume nu se poate atinge de mine.
Archie...
Nu doare, Horatio.
Nu-i lăsa să spună că doare.
Dar... sunt înspăimântat.
Eşti cel mai curajos bărbat pe care îl cunosc, Archie.
Sunt predispus la panică.
Archie, tu eşti cel care a sărit de pe stâncă cu unul care nu ştia să înoate
şi cu altul căruia îi era teamă de înălţimi.
Aşa-i.
Nu te-ai panicat atunci.
Şi nici acum.
Şi nici când ai fost la proces şi ai luat vina asupra ta.
Bietul Horatio.
Atât de grăbit de dea,
atât de încet să primească cel mai simplu dar.
Ai fi făcut la fel pentru mine şi pentru alţii de o mie de ori.
Dar niciodată cu preţul ăsta.
Te rog să accepţi ceea ce îţi ofer.
Acceptă şi ia-ţi adio.
Archie...
Sunt onorat că am servit cu tine.
Şi eu pentru că te-am cunoscut.
Vezi?
E deja mai bine.
Dragul meu prieten.
M-am gândit că vrei să vezi o copie a Cronicii din Kingston înainte să pleci.
"Căpitanul Sawyer, un mare conducător până la sfârşit."
Iar tu şi dl. Bush sunteţi extrem de apreciaţi.
Nu va dura mult şi ziarele din Londra vor publica articolul.
- Nu se spune nimic despre Kennedy. - Nu. S-a crezut că nu e politic.
Popoarele au nevoie de eroi, domnule Hornblower.
Eroii ne fac să credem că imposibilul este realizabil.
Doar dacă li se cunoaşte numele. Dl. Kennedy...
Dl. Kennedy şi-a asumat un risc calculat când l-a împins pe căpitan în tambuchi.
Pentru binele întregii corăbii şi, după toate probabilităţile, a avut dreptate.
Credeţi că dl. Kennedy spunea adevărul?
Cred că dl. Kennedy a fost un om de o mare loialitate, domnule.
A văzut care îi este datoria şi a îndeplinit-o.
Şi s-a dus în mormânt fără meritul numelui său.
Dar tu şi eu nu vom uita.
Nu.
Văd că Gaditana a fost rebotezată Retribution.
Vopseaua abia s-a uscat şi deja au numit un nou ofiţer comandant.
N-ai vrea să ştii cine e la comanda vasului Retribution?
Ordinele tale, comandante.
Dar dl. Bush e al doilea locotenent. Onoarea ar trebui să fie...
Te sfătuiesc ca atunci când ţi se oferă promovarea s-o accepţi,
altfel nu ţi se va mai oferi. M-am făcut înţeles?
Da, domnule.
Îţi doresc...
... o călătorie fără pericole, domnule Hornblower.
Vă mulţumesc, domnule.
Subtitrarea BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro