Nakasante.
Traducerea şi adaptarea: Relic & Cornelia Nifty Subtitles Team
PROFILER - Sezonul 1 Episodul 9 - UCENICUL VRĂJITOR
Frate, uite... fii atent... cea mai tare minge din oraş.
- Da. Du-te în spate. - Bine.
Sam!
Bună, Sam.
Bună. N-a zis Bailey că vom avea o şedinţă la ora 9:00?
Ba da. Păi, poate a avut o noapte mai lungă.
- Nu e genul lui. De obicei, e punctual. - Ia-o ca pe o ocazie minunată.
Pentru ce?
Doar... încearcă să te-mpaci cu situaţia.
Bine. Sunt în biroul meu.
În partea dreaptă.
Fii atent!
- Aoleu! - Câte puncte primesc?
Două... pentru prindere, şase, pentru că i-ai salvat pielea.
Ştii cât ne pune guvernul să plătim pentru obiectele din birouri?
- Mi-a scăpat. - Ţine-o unde n-o pot vedea.
- Maddy, scuze pentru întârziere. - Tocmai am ajuns şi eu.
Sam Waters, Maddy Duvall.
- Bună. Am auzit despre tine. - Mă bucur să te cunosc.
Şi al doilea în serie, jucătorul nostru, John Grant.
- Bună! Frumoasă prindere! - Cinci fraţi mai mari.
Maddy, nativ american, e legătura noastră cu agenţia pentru problemele indienilor.
Să mergem în sala de conferinţe.
Cineva să facă ordine aici, vă rog!
- E totul în regulă? - Da. Doar mi-am rătăcit portofelul cu acte.
- Ţi-ai pierdut legitimaţiile? - Trebuie să fie pe undeva.
Nu e genul tău să rătăceşti lucrurile, Bailey.
Vor apărea.
Ar fi bine, altfel te aşteaptă o grămadă de scriptologie.
Aşa a început: o cameră pentru ceremonialul de o sută de ani,
amplasată în rezervaţia Minnewasca din Illinois.
A fost arsă din temelii.
- Incendiere? - La început, n-am crezut asta.
După cum vedeţi, nu mai erau prea multe de investigat.
S-au făcut cercetări pentru determinarea prezenţei unor catalizatori?
Tribul din Minnewasca nu e bogat. Au ţinut secret investigaţia,
condusă de poliţia din rezervaţie.
După două zile, clădirea consiliului tribal a fost invadată de termite.
- Crezi c-a avut vreo legÄƒturÄƒ? - Nu, pÃ¢nÄƒ dupÄƒ douÄƒ sÄƒptÄƒmÃ¢ni,
cÃ¢nd aceleaÅŸi lucruri au Ã®nceput ÅŸi Ã®n rezervaÅ£ia Chaochi din Missouri.
Deci, e aceeaşi persoană?
Toate incidentele s-au petrecut noaptea, acelaşi mod de operare,
nimeni n-a auzit şi n-a văzut nimic.
Şi nimeni n-a anunţat poliţia?
Poliţia e cea din rezervaţie, dle Grant.
Ştii ce vreau să spun.
Da, cred că da. Agenţia pentru indieni s-a ocupat de asta.
Dar acum ne-a depăşit. Doar dacă nu primim un ajutor calificat...
Ştii la fel de bine ca mine, Maddy, că F.B.I. nu are rezultate prea bune
când apar cazuri din rezervaţii.
Uneori, chiar prezenţa noastră face mult mai rău.
Puteţi arăta următorul cadru, vă rog?
Acum două săptămâni, căpetenia tribului Picior Mândru a fost ucis.
La început, nu am făcut legătura cu celelalte incidente,
apoi a început din nou, în rezervaţia Zaca din Arkansas.
Case arse, vite moarte, insecte, iar acum trei zile,
altă Căpetenie a fost ucisă.
Se pare că, oricine ar fi, încă acţionează. Nu se va opri acum.
Vom fi expuşi la risc, imediat ce vom pătrunde în rezervaţie.
Păi, nu e ceva cu care nu suntem obişnuiţi.
Nu primim puncte că nu apărem.
- Ce e asta? - Vânători de spirite.
Un simplu semn de bun venit ar fi rezolvat lucrurile.
Vă vine să credeţi? Ei fac asta ca să se ferească de spiritele rele.
E aproape sfârşitul secolului 20.
Singurul lucru rău care există aici e mâna omului.
Nu fantome.
- Trebuie să-ţi fie greu. - Ce anume?
- Să jonglezi între cele două lumi. - Tradiţiile pot coexista în lumea modernă.
Trebuie, dacă vrem să supravieţuim.
Nu l-am recunoscut.
Se pare că ei ştiu că suntem aici.
Carl "Doi Catâri" Smythe.
Se pare că Biroul Afacerilor Indiene a adus FBI-ul şi are nevoie de AAA.
Văd că aţi fost întâmpinaţi oficial.
Bailey Malone, John Grant, Sam Waters.
Carl e şeful poliţiei locale.
Îmi pare rău pentru asta, oameni buni. Nu toţi de-aici cred că FBI-ul
e cea mai bună soluţie de a ne rezolva problemele.
Şi tu?
La naiba, sunt un poliţist care ştie când e depăşit până peste cap.
Aş accepta ajutor de la John Wayne şi de la cavalerie, dac-ar călări până aici.
Carl, de când se întâmplă asta?
Cam de când a fost ucis căpetenia Cal Roşu.
Şi lucrurile nu se îmbunătăţesc.
Nakasante devine foarte popular pe aici.
- Nakasante? - Îngerul Morţii.
E un spirit, nu un om. De asta se tem oamenii aici.
Ai putut aranja eliberarea trupului căpeteniei?
Pentru autopsie?
E un cuvânt mare pe aici... şi unul rău.
Am încercat asta. N-aş putea spune c-am avut noroc.
E foarte important să putem examina un pic trupul.
Dră Waters... anumite lucruri sunt sacre...
inclusiv morţii.
Păi, sincer, Carl, e cam greu să investighezi un omor
fără cercetări criminalistice.
E cineva cu care pot vorbi?
Da. Sunt şase persoane.
Consiliul tribal. Ei sunt cei pe care trebuie să-i convingi.
Carl, dacă vrem s-ajunge la locurile crimelor,
trebuie să plecăm cât e lumină. O să-l duc eu pe Bailey acolo.
Camioneta mea n-are sistem ventilaţie.
A lui Maddy are, dar... muzica e mai bună.
- Te deranjează dacă stai în spate? - E destul de linişte aici.
- Am venit în timpul Super Bowl? - Oamenii sunt temători pe aici.
Multe zvonuri, multe poveşti cu fantome.
- Se tem de noi. - Da, şi asta.
Ce e vopseaua aia roşie?
Sânge de capră. Pentru a-l ţine departe pe Nakasante.
Nakasante a dat oamenilor noştri de zece ori câte zece ori zece ani
ca să facă pământul verde şi râurile curgătoare.
Se pare că nu vom fi răsplătiţi.
- Pentru asta muriţi? - Ţi se cere să mergi... în viaţa de apoi.
Moartea nu înseamnă întotdeauna să mori.
Aşa era în cartierul meu.
N-am mai văzut o panteră aşa aproape de oraş de ani buni.
Se pare că ţi-ai făcut un prieten.
Aceasta e o saună, cunoscută sub numele de "Sweat Lodge".
Căpetenia Cal Roşu locuia acolo, în spate, unde sunt copacii.
În fiecare dimineaţă, cobora aici, apoi la cort.
- Te simţi bine? - Da. Nu poţi bate la uşă?
Pe o pătură?
- Eşti bine? - Da, sunt bine.
Carl, ai spus că a fost ucisă aici căpetenia, dar trupul său a fost mutat?
Pe un câmp la cam 5 km de aici.
Au fost urme de paşi?
Nu, doar paşii căpeteniei intrând în cort.
Ai idee cum a reuşit asta?
Nu.
E o problemă la muzeul tribului.
- Care e problema? - Leon Fox şi vreo 20 de oameni
ţin managerul înăuntru. Am nevoie de ajutoare.
Ce vor?
Încearcă să facă o ceremonie să-l domolească pe Nakasante.
- Grozav. - Da, Leon tot spune
că n-ar fi trebuit să înlăturăm vechile obiceiuri.
Spune că, transformându-ne moştenirea în standuri de suveniruri,
şi încercând să atragem oameni albi în rezervaţie,
cauzăm tot ce se întâmplă acum.
- Unde e Bailey? - Încearcă să-i liniştească,
dar m-a rugat să vă aduc.
- Hai să mergem. - Nu, Carl. Leon le spune tuturor
cum ai adus FBI-ul în rezervaţie, cum ţi-ai trădat oamenii.
Dacă apari cu John, vei înrăutăţi lucrurile.
De ce nu te duci cu Sam? Dacă am nevoie de tine, te chem prin staţie.
- Vei fi bine? - Da.
Bine, ne vedem.
Douăzeci de capete de vite. Moarte toate,
puse cap la cap, cu cozile legate împreună.
- Ai idee ce le-a ucis? - La prima vedere, aş zice escoo.
- Ce e escoo? - Făcut din plante.
E o otravă tradiţională folosită, uneori, de vânătorii noştri.
- Ai făcut teste? - Le-am verificat limbile.
Escoo le face limba albastră. Odată ce vezi asta, nu mai uiţi.
Vreunul din animale avea răni vizibile?
N-am găsit nimic.
- Ai verificat apa? - E curată ca lacrima.
- Carl, ce e acolo jos? - Îţi arăt.
Se cheamă Râul Lacrimilor. "Râu" e cam mult spus.
Probabil a fost odinioară.
E frumos.
- Ce e asta? - Pietre rămase de la marea bătălie.
Se spune că iazul a fost creat de lacrimile celor morţi,
ale căror spirite încă mai au grijă şi-i apără pe cei mici.
- Carl, iazul e sacru? - Da.
Aici sunt botezaţi cei mai mulţi din copii.
Carl... ai putea lua cumva o probă din această apă
şi s-o comparăm cu proba de ţesut de la vitele moarte?
Crezi că cel care a făcut-o a pus otravă şi-n iaz?
Da, cred că e posibil.
Să ţii un om ostatic, Leon, nu va ajuta cauzei voastre.
Cauzei noastre? Asta crezi că e, o cauză?
Încercăm să ne salvăm viaţa noastră şi a familiilor noastre.
- Înţeleg, Leon, dar nu asta e calea. - Înţelegi?
Înţeleg că nu e nimic supranatural cu ce se întâmplă aici.
Dă-i drumul managerului. N-are nimic de-a face cu asta.
Eşti aici să ne arăţi calea, nu? Cum ne-ai arătat mereu calea?
- E prea târziu pentru căile tale. - Încercăm să te ajutăm, omule.
Dacă vrei să ne ajuţi, du-te acasă. Plecaţi din rezervaţie. Asta nu vă priveşte.
- Nu sunteţi bineveniţi aici! - Leon, haide.
Foc!
- Managerul. - Chiar în spatele tău.
- Eşti bine? - Da.
Eşti gata să te gândeşti la partea supranaturală?
N-ai avut noroc cu legitimaţia?
Mi-am întors casa cu fundul în sus. Am verificat fiecare colţişor al clădirii.
- Trebuie să fie undeva. - Sau s-a pierdut.
Nu e pierdut.
- Când te trezeşti, a ta unde e? - Setarul din dreapta al comodei.
- E bine, da? - Întotdeauna.
Probabil e la fel pentru toţi cei care lucrează aici.
Până-l pierzi.
- Asta e o glumă, nu? - Nu.
- E la tine, nu? - Nu, n-o am.
N-o am. Jur.
Ce vrei?
Conferinţa video a lui Sam de la rezervaţia Picior Mândru va începe curând.
- 15 minute? - Da, da, da.
Sunt destul de sigură că omul pe care-l căutăm e ameridian.
Oricine poate ajunge în rezervaţie, poate ajunge la iaz.
Da, dar de ce n-ar pune otrava în apă?
Cred c-au otrăvit iazul pentru că voiau să atace ceva sacru.
Atacau însăşi tradiţia.
Bailey, ai seria aia de fotografii despre care am discutat?
Da. Fotografiile acestea au fost făcute
la trei din rezervaţiile lovite.
Avem spitalul indian, sediul poliţiei, al pompierilor,
şcoala elementară.
Toate moderne, la zi.
Nu cred că furia pe care o vedem aici
e direcţionată spre oameni, per se. Cred că e direcţionată spre tradiţie.
Şi eu cred asta. Dacă voia să facă rău tribului,
de ce n-a ales unul din locurile mai moderne?
Dacă voiai doar să omori vite şi să sperii oameni,
de ce ai otrăvi iazul şi nu apa?
- Furia e-ndreptată spre tradiţie. - Ceva din copilăria sa?
Da, probabil... era un caz în '87.
- Era cazul Gennaro. - Eu am lucrat la el.
L-au ţinut închis în pivniţă doi ani,
l-ai obligat să spună constant rugăciuni şi să se confeseze.
Da. Alfred Gennaro era un preot ucigaş.
Furia sa era îndreptată spre biserică, mai ales biserica fundamentalistă.
Crezi că şi aici căutăm acelaşi lucru.
Un amerindian supus din copilărie unui abuz religios şi tradiţional.
Nu cred că un străin ar pune aşa valoare pe aceste tradiţii ca să le aibă-n vizor.
Ai găsit ceva despre rezervaţiile Picior Mândru?
Da, e cam la fel ca la Zaca. Toţi sunt îngroziţi.
- Spun că totul e din vina lui Nakasante. - Şi Picior Mândru are Nakasante?
Toate triburile lovite sunt descendente ale Honi.
- Toate au aceeaşi bază religioasă. - E ceva cunoscut?
Este pentru cel ce face asta. Sam, mai ai altceva?
Nu, nu chiar. Îmi dă destule bătăi de cap asta.
Nu există multă documentaţie despre Nakasante.
- Când te-ntorci? - Am un avion într-o oră.
Cred că ne vedem la rezervaţie.
O să ţinem căruţele în cerc.
Ambele căpetenii au fost ucise cu aceeaşi armă.
Rotundă, cu un diametru de 5 cm, ca de exemplu mânerul unui ciocan, fără ciocan.
- Poftim. - Ar putea fi o bâtă.
E o armă, Grace. Mai mult ceremonială, dar odinioară era folosită în lupte rituale.
Şi care era partea aia în care lăsa urechile căpeteniei intacte?
Aşa i-am convins să elibereze trupul.
Le-am spus că-i vei lăsa urechile.
Era un mare vânător şi un cercetaş când trăia.
Ei cred că va avea nevoie de urechi ca să fie prevăzător în viaţa de apoi.
Ai raportul toxicologic al apei din iaz şi al vitelor?
Sam avea dreptate. Am găsit aceeaşi otravă pe care am găsit-o la vite şi în iaz.
Te-ai distrat?
Ştiu... şi mie mi-e dor de tine, scumpo.
Bine, scumpo. Mama va veni acasă cât de repede poate, da?
Să fii cuminte. Bine.
Te pup. În regulă.
Pa, pa.
E cineva aici?
- Vă pot ajuta? - Îmi pare rău, eu...
Nu voiam să vă deranjez. Eram... Numele meu e Sam Waters.
Ştiu cum vă cheamă.
Mă aşteptam să ajungeţi aici.
Mi s-a spus că aveţi leacuri puternice.
Paza bună trece primejdia rea, cred.
Arătaţi bine şi... sunteţi şi deşteaptă.
Intraţi.
Sigur.
Sper că nu sunteţi fană a baschetului.
Ştiu cine e Michael Jordan.
Sigur. Cine nu ştie?
Intraţi.
Toţi sunt bineveniţi în casa lui Joseph.
Rudele îmi spun unchiul Joe.
Ia loc.
Mulţumesc.
Eram în cortul purificării noaptea trecută. Pietrele mi-au spus că vei veni.
Era o pisică... o panteră.
Neagră, cu ochi galbeni.
Da, e a ta?
Dacă e a mea?
E spiritul tău, doamnă Waters...
o călăuză.
Tu şi ea v-aţi ales una pe alta pentru că sunteţi legate...
aici.
E ciudat. Nu îmi era teamă.
Parcă aş fi ştiut că nu mă va răni.
Ai o mare viziune.
Vezi înăuntrul spiritelor oamenilor.
Viziunea ta te nelinişteşte.
Uneori, simţi că e mai bine să nu ştii.
Multe din ce văd sunt foarte întunecate.
Şi suferi...
nu din cauza a ceea ce vezi,
ci din cauza unei pierderi teribile.
O umbră te urmăreşte.
Va trebui să înfrunţi umbra aceea.
S-ar putea să nu izbândeşti.
- De unde ştii toate astea? - Amândoi căutăm adevărul.
Tu ai diplomele şi îndatoririle tale.
Eu am mii de ani de istorie,
şi marele mister e cu mine.
N-am nicio ştire de la Sam. Avionul ei a ajuns la timp.
Poate e prinsă-n trafic sau ceva.
Avem ceva aici?
Am găsit unele zone fierbinţi pe podea.
N-am găsit niciun dispozitiv de aprindere a focului încă.
O să vină o echipă care să analizeze incendiul.
Crezi că vor găsi ceva?
Încerci să crezi acest Nakasante?
Dacă ai şi chestii din astea sălbatice,
munca poliţiei e mult mai uşoară.
De câte ori n-ai vrea să spui presei
că, după o lungă investigaţie,
oameni buni, am decis că totul e pus în seama spiritelor rele.
Nu crezi că ceea ce se întâmplă e din cauza lui Nakasante, nu?
Asta dacă n-are cardul de credit al unei companii petroliere.
Nakasante n-are nevoie de combustibil
ca să-şi împlinească profeţiile.
Răul de aici
e cel făcut de un om.
Haide. O poţi spune.
Ce să spun?
Crezi că bărbatul face parte din oamenii mei,
dar ţi-e frică să mă ofensezi.
Da, aşa e...
Dar cred că era un paria,
că a fost abuzat de nişte părinţi tradiţionalişti,
religioşi, sau de oameni de o aşa natură.
Atunci trebuie să vină din Honi.
Dar cred că mai exact vine din Zaca.
A făcut mai multe infracţiuni aici decât în celelalte rezervaţii.
Cred că a venit acasă să termine ce a început.
Uită-te la asta. E frumoasă, nu? Ce pierdere.
Astea erau într-o stare bună.
Da, mă bucur că ceva e.
N-o să-l prindem niciodată.
O să-l prindem, Maddy.
Da, dar câte se vor întâmpla înainte de asta?
- Câţi oameni vor mai muri? - Bailey?
Sam e la telefon.
Ne întoarcem imediat.
- E grozav, Sam. De la cine? - Numele lui e unchiul Joe.
- E Zaca Brujo. - Bine. Ne vedem mai târziu.
Maddy! ...
Maddy?!
Îţi spun, Maddy a dispărut de pe faţa pământului. E...
Nimeni n-a văzut-o în rezervaţie. Maşina ei e încă aici.
Apoi, dacă ar fi plecat, am fi văzut-o.
Asta spun şi eu. N-are niciun sens.
Nu erau urme ce plecau de la muzeu.
Era noroi. Ar fi lăsat urme.
Ce sugerezi să scriu aici?
"Femeie răpită de un spirit indian de o mie de ani"?
- Da? - Mersi.
- Cine sunt? - Nakasante.
- Trei oameni? Ce, e o bandă? - Nu, doar unul,
dar toţi au fost luaţi de lângă părinţii lor din rezervaţia Zaca,
plasaţi la familii adoptive de către Serviciile Sociale.
Se potrivesc profilului lui Sam şi toţi sunt pe lista unchiului Joe.
- Din cauza abuzului? - Da, dar un anumit fel de abuz.
Jimmy Bâtlan Albastru a fost ţinut într-un dulap şi obligat să recite
rugăciunile ceremoniale Zaca zece ore pe zi.
Credeam că e greu catehismul.
Samuel Ageesi a fost înfierat cu simboluri tribale,
şi Donald Crews a fost biciuit de tatăl său c-a mers la spitalul din rezervaţie.
Dacă mergi la doctor eşti biciuit?
Voia să-şi ducă mama la un oncolog ce venise din oraş.
Trebuia să fie secret.
Când tatăl său a aflat, i-a luat pe amândoi la bătaie,
ca şi cură tradiţională. Mama a murit.
Asta te-ar face să urăşti vechile obiceiuri destul cât să le distrugi?
Bâtlanul Albastru e în armată. Ageesi e procuror în Los Angeles,
dar Donald Crews tocmai a sfârşit o sentinţă de doi ani în închisoarea de stat
pentru atac şi mutilare. A fost eliberat acum două luni.
Camera ceremonială Minnewasca a fost arsă acum două luni în Illinois.
Unde e Crews acum?
Înapoi, unde s-a născut. Rezervaţia Zaca.
Tocmai am vorbit cu Sam şi cu Carl. Au verificat rulota lui Crews... nimic.
După câte se pare, n-a mai dat pe acasă de câteva luni.
- Călătoreşte. - Poate.
Ceremonia înmormântării şefului de trib Cal Roşu e diseară.
E foarte posibil să apară Crews, să-şi admire rezultatele muncii.
- Ar trebui să fim acolo. - Vom fi.
- Îţi pot aduce ceva? - Gin şi tonic.
Mersi...
Dar, drept să-ţi spun, aştept pe cineva.
Am greşit cu ceva?
Nu ştiu. Ai vrea?
Ai aprobarea mea.
Doar azi.
Aştept pe cineva.
Agent...
Malone. Aş putea aştepta cu tine.
Cum ar fi?
- Barman. - Imediat, domnule.
Prietenii-mi spun Jack.
A fost frumos. Am pierdut asta în lumea noastră.
Contactul cu ceva nesfârşit.
Dacă Crews a fost aici, nu l-am văzut.
Cred că mă întorc la unchiul Joe. Pot să...?
- Vin cu tine. - Nu, John, e-n regulă.
Cred că amândoi i-am forţa ospitalitatea.
- Eşti sigură? - Da, voi fi bine. Ne vedem mai târziu.
Bine.
- E dificilă. - Şi încă cum, dar merită cât şase.
Ceaiul de seara e o adunare tradiţională ca să vorbeşti de ziua ce a trecut.
E important.
Cred că englezii l-au copiat pe Omul Roşu de data asta.
Mulţumesc.
Unchiule Joe, căutăm unul din oamenii
de pe lista pe care ne-ai dat-o...
Donald Crews. Nu l-a văzut nimeni de săptămâni.
Şi ai venit să afli cum Nakasante
devine invizibil.
Da.
Crezi în legenda lui Nakasante?
Desigur. E o legendă puternică.
Asemenea credinţe profunde vin
din experienţe grele şi lungi.
Crezi că Nakasante poate lua diverse forme,
poate deveni invizibil.
Desigur. Şi tu crezi asta.
Da, am înţeles. Mersi. Ne-ndreptăm acum.
Crews are un văr, George, îşi pierde vremea la biliard
chiar în afara rezervaţiei. Merită încercat.
Carl, opreşte maşina.
- Ai o lanternă? - Da.
- Ce e? - Ceva ce alungă spiritele, se pare.
Acelaşi lucru dat jos de Maddy mai ieri.
- Nu. - Maddy...
Ajută-mă s-o dau jos.
Am multe secrete.
Secrete pe care le pot destăinui doar cuiva ce le respectă.
Te superi dacă te aleg pe tine?
- De ce pe mine? - Pentru că tu crezi.
Crezi ceea ce vezi,
şi nu-ţi laşi mintea să-ţi stea în cale.
Apoi, sunt căpetenia căpeteniilor,
şi pot face tot ce vreau.
Vino. Vino cu mine.
Unde?
Hai să visăm împreună.
Nu pot. Am prea mult de muncă.
Nu mă pot gândi la somn acum.
Haide... un pui de somn.
Ca oameni, putem vedea lumea
doar prin ochii unui om.
Sunt alţi ochi
care văd ce noi nu putem... precum şoimul.
Dacă ne eliberăm de priveliştea pământească...
Poate mai multe vor deveni mai clare.
Fii precum şoimul, Sam.
Vezi ce vede şoimul.
- E întuneric. - Priveşte în lumină.
Zboară cu mine. Eu sunt cu tine.
Nu vei cădea.
Ce e?
Ce vede şoimul, vede cu căldură.
Vede în inimă.
Vede pământul...
vieţuind şi murind.
Văd linii.
Căldură... sub pământ.
Da, tunele.
Şi ai văzut astea când zburai, prin ochii unui şoim.
Ţi-au obosit braţele?
Poţi râde de mine cât vrei.
Nu pot explica ce am văzut, dar am văzut.
Aşa s-ar explica şi cum Crews trece din loc în loc
fără a lăsa urme de paşi.
Bunica îmi spunea că, pe vremuri, când pământul nostru era ocupat,
oamenii căutau refugiu sub pământ.
- Nimeni nu lua poveştile literal. - Carl, îmi poţi aduce o hartă?
Nu ceva modern, ceva vechi. Străvechi.
Cuvintele "străvechi" şi "hartă" nu prea merg împreună pe aici.
Carl, trebuie să fie ceva. Dacă bunica ta ştia poveştile...
Picturi cu traseul căprioarelor. Sunt la muzeu.
Dacă n-au ars, le avem aici.
Ai în faţă imperiul pre-colonial Zaca.
Cel puţin potrivit acestor poveşti.
Suntem cam pe aici.
Ce ai văzut de fapt, Sam?
Erau nişte linii subţiri albastre sub pământ. Ca nişte vene.
E ca şi cum veneau din centrul a ceva.
Câte linii ai văzut?
Erau cam şase. Erau ca un fel de roată.
Poate fi asta?
- Se poate, da. - Poţi repera locul acesta, Carl?
Presupunând că punctele de referinţă încă mai sunt acolo.
Aş zice că, pe această hartă, acesta ar fi nordul...
iar aici ar fi curbura din bifurcaţia răului.
Aceea ar fi creasta de vest.
Aş zice că... acesta e locul tău.
- Punctul era centrul vechiului sat. - Acum ce e?
Acelaşi lucru dintotdeauna..
Casa înţeleptului.
Sam, tocmai ai venit de acolo.
Unchiul Joe.
Crews l-a prins. Recreează legenda.
Carl, unde e acel loc sacru?
Din nou, potrivit vechilor poveşti,
ar trebui să fie o grotă subterană folosită la ceremonii antice.
Asta ne aduce iar la tunele. Trebuie să le găsim.
Bailey! Sam!
- John. - Crews probabil a lăsat-o deschisă.
Am găsit-o aşa.
- Ce e aici jos? - Pare a fi un tunel secret.
Ce e ciudat e că... par a fi urme de paşi plini de sânge.
- Ale unchiului Joe? - Era o pisică mare sau ceva.
Dar problema e că duc departe,
apoi, deodată, au dispărut.
Da, sigur. Îl anunţ. Bine.
Tocmai am vorbit cu Grace. Maddy Duvall a murit strangulată.
Probabil a dat peste el.
N-a avut de ales. Ea a aflat unde se ascundea.
Probabil asta s-a întâmplat.
Băieţii mei au descoperit un alt tunel ascuns exact ca cel de acolo.
Asta a făcut în tot timpul ăsta. Şi-a croit drum spre sursă...
Căpetenia Căpeteniilor.
Unul din tunele duce la grotă. E undeva acolo jos.
Hai s-ajungem la el mai întâi.
Da, Bailey. Sunt cam la 45 m adâncime în tunelul "A".
- Am găsit un fel de scară. - Care sunt coordonatele?
201 m vest de bază.
- Acolo e cabana. - Urc.
Doar priveşte. Nu acţiona.
Afirmativ, Bailey. Sunt în cabană. E goală.
- Mă întorc. - Bine, John. Mergi spre următorul tunel.
- Bailey, sunt la muzeul tribului. - Recepţionat.
Sam, stai cu ochii pe ceas?
Da, trei minute.
Sam, recepţionezi?
Recepţionezi, Sam? Nu te mai auzim.
Bailey, tunelul "C." Îl pot auzi.
Recepţionat. Suntem pe drum.
Unchiule Joe.
Nakasante!
Nu mişca!
John, pune-i cătuşele.
Întoarce-te invers! Treci acolo!
- Te simţi bine, Sam? - Da.
- Ar fi trebuit să aştepţi. - Nu prea am avut de ales.
Te simţi bine?
Nu, nu merg. Nu-mi plac spitalele.
Cred c-ar trebui să laşi un medic să te consulte.
Ochiul arată destul de rău.
Cred c-ar trebui să-ţi fac un ceai.
Nu prea cred.
Eşti o persoană bună.
Ai o inimă mărinimoasă.
Nu neglija pantera.
- Nu mă dezamăgi. - Poftim?
Nimic.
Mulţumesc.
Am primit un telefon ciudat. O femeie din Atlanta mi-a găsit legitimaţia.
Întoarce-te! Lasă arma jos!
- Calmează-te! FBI! - Unde-ţi e legitimaţia?
Unde-ţi e legitimaţia? Puneţi-i cătuşele!
Traducerea şi adaptarea: Relic & Cornelia Nifty Subtitles Team