În amintirea actriţei Elisabeth Sladen 1948-2011
La o parte!
Doctore!
Unde-i Doctorul?
Care doctor?
Nu e aşa de rău precum pare.
"La intervenţia Regelui,
un doctor al cărui nume nu a fost menţionat, a fost încarcerat
în Turnul Londrei fără a fi judecat."
Nu e obligatoriu să fie el.
"Potrivit relatările din acele vremuri,
două nopţi mai târziu, o sferă magică,"
"cu un diametru de aproape 7 metri,
"a fost văzut plutind departe de turn,
purtându-l pe misteriosul Doctor în ceruri."
Sigur el este.
Şi mai e.
Doctore. Doctore, ce vezi?
Biroul comandantului e pictat
într-o nuanţă de verde şi are un steag mare în perete?
Probabil răspunsul este "da."
Îmi dă impresia că se face de râs în mod intenţionat
pentru a ne atrage atenţia.
- Iar te uiţi la asta? - Da. Ţi-am explicat glumele.
Ce sugerezi?
Crezi că este acolo, încercând
să ne atragă atenţia, din cărţile de istorie?
Da, asta ar face. Mersi.
De ce?
- A spus că vom păstra legătura. - Acum două luni.
Nu înseamnă nimic. Pune la cale ceva.
Sunt sigură. Doar îl cunosc.
Ce este?
Amy?
O dată, un an, şi o reprezentare cartografică.
Cred că este o invitaţie.
De la cine?
E anonimă.
Uite, are acelaşi albastru ca Tardisul.
Veniţi aici, dle.
Iar evadeazÄƒ.
Doctorul Song, dle.
Îşi face bagajele.
Spune că se duce pe o planetă numită "America."
Mersi!
Cu mare plăcere!
Ăsta e locul, nu?
Adică, în mijlocul pustietăţii... Da, e bine.
Salutare.
Doctore!
Uite familia Pond!
Salut!
Ce mai faci, Pond! Să te îmbrăţişez!
Ai fost ocupat până peste cap, nu-i aşa?
- M-ai observat? - Desigur.
- Curioaso. - Te-ai jucat cu focul.
Alo, soţul este aici.
Rory, romanul! Dă-mi o îmbrăţişare sănătoasă!
Mişto pălăria.
Port pălării Stetson acum. Sunt faine.
Bună, scumpule.
Unde am ajuns?
Pe Insula Paştelui te-ai dus?
Da! E aici.
Te venerau acolo.
Ai văzut statuile?
Jim Peştele.
Da... Jim Peştele.
Cum o mai duce?
Tot îşi mai construieşte "barajul."
Ce tot vorbiţi?
Sunt amândoi călători în timp,
şi nu se întâlnesc în ordinea corectă.
Îşi potrivesc jurnalele.
Care-i treaba?
Ai pus tu ceva la cale.
Am fugit întruna,
mai repede ca niciodată,
Am fugit toată viaţa mea.
E timpul să mă opresc.
Diseară, o să am nevoie de voi toţi.
Bine.
Suntem aici. Ce este?
Un picnic. Apoi o călătorie.
Într-un loc diferit, într-un loc... nou-nouţ.
Unde?
În spaţiu.
În 1969.
sync, corrected by elderman
Traducerea şi adaptarea: Phantom & ialex
Pentru comentarii: www.tvblog.ro
Astronautul imposibil
Noroc!
Noroc.
Când anume în 1969 ne ducem?
Şi de când ai început să bei vin?
Am 1103 ani. M-oi fi îmbătat şi eu odată.
E dezgustător.
Credeam că are acelaşi gust ca gumele de mestecat.
1103? Aveai 908 ani, ultima dată când te-am văzut.
Şi tu ai pus câteva kg pe tine.
Dar nu voiam să te fac să te simţi prost.
- Cine-i acolo? - Cine să fie?
Ce-ai spus?
Ce-ai văzut? Ai spus că ai văzut ceva.
Nu, n-am spus.
Luna.
Priviţi-o.
Dar voi, oamenii, aţi făcut mai mult de atât, nu?
O chestie mare şi argintie pe cer... Nu i-aţi rezistat.
Te înţeleg.
Aselenizarea a fost în '69.
Acolo mergem?
Nu. Se întâmplă mult mai multe în '69 decât îşi aduc aminte oamenii.
Oamenii...
Credeam că o să vă salvez întruna.
- Cine este? - Dumnezeule.
Staţi deoparte.
Să nu interveniţi, orice s-ar întâmpla.
Da?
Acela este un astronaut.
Un astronaut din programul Apollo într-un lac.
Da.
Bine te-am găsit.
E în regulă. Ştiu că tu eşti.
Ca să vezi.
Ce face?
Doctore!
Amy, nu te apropia!
Aşa a spus Doctorul!
Nu te apropia!
Nu!
Doctore!
Îmi pare rău.
Nu! Doctore!
Doctore, nu muri!
River. River!
Nu.
Normal că nu.
River, nu poate fi mort.
Nu se poate aşa ceva.
Orice ar fi fost, l-a ucis
în timpul ciclului de regenerare.
Corpul său este mort deja.
Nu a supravieţuit următoarei regenerări.
Poate este o clonă, sau o reproducere sau ceva de genul ăsta.
Vă pot ajuta.
Într-adevăr, e Doctorul.
Şi, într-adevăr, e mort.
A spus că o să ai nevoie de asta.
Benzină?
Corpul unui lord al timpului este un miracol,
chiar şi unul mort.
Imperii întregi ar distruge lumea
asta doar pentru o celulă de-a lui.
Nu-l putem lăsa aici.
Sau oriunde altundeva.
Trezeşte-te.
Hai, trezeşte-te! Trezeşte-te, nătărăule.
Ce să facem, Rory?
Suntem prietenii lui.
Trebuie să facem ce ar face prietenii Doctorului...
Aşa cum ni s-a spus.
E o barcă.
Dacă vom face asta,
să o facem cum trebuie.
Cine eşti?
De ce ai venit?
Din aceleaşi motive ca şi tine...
Doctore Song,
Amy,
Rory.
Sunt Canton Everett Delaware al III-lea.
Nu vă voi mai vedea,
dar voi o veţi face.
Patru.
Ce patru?
Doctorul a numerotat plicurile.
Voi l-aţi primit pe al treilea,
eu pe al doilea, şi dl Delaware pe al patrulea.
Şi?
Şi unde-i plicul numărul unu?
Crezi că a mai invitat pe altcineva?
Trebuie s-o fi făcut-o.
A plănuit asta, până în cele mai mici detalii.
Tăceţi. Nu contează.
A pus la cale ceva. De aceea este mort.
"Spaţiu. 1969." Ce a vrut să zică?
Tot vorbiţi, dar nu mai contează.
Pentru el a contat.
De aceea contează şi pentru noi.
E mort.
Mai are nevoie de noi.
Ştiu cum te simţi, Amy. Înţeleg.
Însă acum trebuie să ne concentrăm.
Priviţi.
Scuză-mă dacă deranjez, dar cine a stat acolo?
Un tip.
Doctorul a ştiut că va muri,
aşa că a trimis mesaje.
Când ştii că ţi se apropie sfârşitul, pe cine chemi?
Pe prietenii tăi, oamenii în care ai încredere.
Numărul unu.
În cine avea Doctorul cea mai mare încredere?
E sinistru.
Chiar şi după standardele tale, e sinistru.
Sau "bună", cum ar zice oamenii.
Doctore?
Am venit să-mi iau paiul special.
Să fiu mai efervescent.
Eşti bine.
Cum e posibil?
Normal că sunt bine.
Mereu sunt bine. Sunt regele stării de bine.
Ce calificativ prost.
Uită-l. "Rory romanul"!
Ăsta e un calificativ bun. Salut, Rory.
Şi Doctorul River Song.
Neastâmpărato.
Ce necazuri ai pentru mine acum?
Bine.
Presupun că este pentru ceva ce nu am făcut încă.
Exact.
Bine. Abia aştept să aflu ce anume.
Nu înţeleg.
Cum de eşti aici?
Am fost invitat.
Data, reprezentare cartografică. La fel ca şi voi, presupun,
altfel ar fi o coincidenţă stranie.
- River, ce se întâmplă? - Întreabă-l câţi ani are.
Cam intim.
Spune-i. Spune-i câţi ani ai.
909 ani.
- Dar ai spus... - Atunci unde am rămas?
Jim Peştele?
L-am întâlnit pe Jim Peştele încă?!
Cine-i ăsta?
Nu înţeleg.
Ba da.
Eu nu! Ce aiurim aici?
Am fost recrutaţi.
Trebuie să facem ceva în continuumul spaţiu timp, în 1969,
şi mai este un om numit
Canton Everett Delaware al III-lea.
Recrutaţi de cine?
De cineva care are cea mai mare încredere
în tine din tot universul.
Şi cine-i ăsta?
Fără spoilere.
1969, e simplu!
E interesant că anumiţi ani sunt aşa.
Însă, 1842 plin de probleme.
Să vedem ce-i cu acest Canton Everett Delaware al III-lea.
Aşa îl cheamă, nu?
Câţi oameni cu numele lui ar putea fi? Trei, bănuiesc.
Rory, sunteţi cumva furioşi pe mine dintr-un motiv anume?
Aflu eu.
Explică-mi din nou.
Doctorul care l-am văzut pe plajă e o versiune din viitor,
cu 200 de ani mai bătrân decât acesta.
Dar tot va muri?
Toţi vom muri la un moment dat.
Însă nu o să ne aranjăm învierea
şi nici nu o să ne trimitem invitaţii.
Doctorul din viitor, ştie că va muri
şi îşi recrutează versiunea mai tânără
şi pe noi trei să... Ce?
Să-l răzbunăm?
- Nu prea e stilul lui. - Să-l salvăm.
- Nici asta nu cred că e stilul lui. - Trebuie să-i spunem.
I-am spus cât trebuie.
Nu-i putem spune nici că i-am văzut versiunea din viitor.
Şi-a văzut propriul trecut.
Ar putea fisura universul.
A mai făcut asta.
Ca să fim sinceri, universul a explodat.
Ar vrea să ştie!
Oare? Ar vrea cineva să-şi cunoască viitorul?
Sunt foarte isteţ azi,
şi nu-mi păreţi a fi impresionaţi!
Ce rost mai are să vă am cu mine?
Îmi vine să-i trag câte una din când în când!
River, nu-l putem lăsa să moară.
Trebuie să oprim asta.
Cu de eşti de acord cu astea?
Nu mă înspăimântă nici moartea Doctorului, nici a mea.
O vreme mult mai îngrozitoare mă va aştepta.
Timpul nu se scurge în linie dreaptă.
Timpul e o sumă a unor evenimente aleatorii.
Sunt multe chestii plictisitoare...
Cum ar fi duminicile şi după amiezile zilelor de marţi.
Mai sunt şi zilele de sâmbătă
care sunt puncte critice, unde orice este posibil.
Şi Tardisul nu le poate rezista...
cum nici o molie nu poate rezista luminilor.
Îi plac petrecerile, deci îi dau o combinaţie între 1969
şi "NASA", pentru că e vorba de "spaţiul" din anii '60
şi de Canton Everett Delaware al III-lea
şi uite coordonatele:
Washington, D.C. 8 aprilie, 1969.
Şi de ce nu am aterizat?
Fiindcă mergem acolo.
Unde mergem?
Acasă! Cel puţin voi doi. Hai fugiţi, să faceţi copii.
Iar tu, Doctore Song, înapoi în puşcărie.
Şi eu am întârziat la un curs despre biplanuri din 1911.
Sau despre tricotat. Tricotare sau biplanuri...
una din astea.
Ce?
Aveţi impresia
că mă voi duce la o convocare misterioasă?
Cine a trimis mesajele?
Ştiu că ştiţi.
Vi se citeşti în ochi. Nu vă jucaţi cu mine.
Nici să nu vă treacă prin cap asta.
Va trebui să ai încredere în noi acum.
Să am încredere în voi? Bine.
Însă, prima dată, Doctore Song,
ar fi ceva...
Cine eşti?
Cineva din viitorul meu.
Am priceput. Însă cine?
Bine.
De ce eşti încarcerată? Pe cine ai omorât?
Îmi plac fetele dure, dar să am încredere în tine?
Tu crezi ce spui?
Ai încredere în mine.
Bine.
Trebuie să faci asta şi nu poţi întreba de ce.
Te ameninţă cineva?
- Te obligă cineva să zici asta? - Nu.
Minţi.
Nu mint.
Jură-mi.
Jură-mi pe ceva important.
Crochete de peşte şi cremă custard.
Viaţa mea în mâinile tale,
Amelia Pond.
Mulţumesc.
Ca să vezi!
Canton Everett Delaware al III-lea. Cine este?
Cine vrea să ştie?
Şeful tău.
Nu mai am niciun şef.
Eşti sigur că vrei
să-i zici asta preşedintelui Statelor Unite ale Americii?
- Fost agent FBI. A fost dat afară. - De ce?
Am auzit că ai probleme cu respectarea autorităţii.
Mulţumesc.
Nu e un compliment, fiule.
La 6 săptămâni după ce a plecat din FBI,
preşedintele l-a contactat pentru o întâlnire privată.
Da, 1969. Cine este preşedintele?
E o problemă personală.
Am nevoie de un om din exterior,
cu antrenament FBI,
şi care nu e în contact cu nimeni.
Mă simt flatat.
Ai fost a doua opţiune, dle Delaware.
Nu face nimic.
Şi dv. sunteţi a doua opţiune a mea la preşedinţie, dle Nixon.
Richard Milhous Nixon.
Vietnam, Watergate.
- Are şi părţi pozitive. - Nu destule.
Mişcarea hippy!
Arheologie.
Zilnic, oriunde aş fi, primesc un apel.
Nu vă pot suna oamenii, dle preşedinte.
E un apel direct, de fiecare dată.
Zilnic, în ultimele două săptămâni,
de obicei, seara târziu.
Bărbat sau femeie?
Nici bărbat nici femeie.
Ascultă.
Din moment ce nu ştiu în ce mă bag
de data asta, sunt discret,
şi pun motoarele pe "silenţios."
Ai făcut ceva?
Nu, doar... Mă uitam.
Pun scutul exterior pe invizibil.
N-am mai făcut asta de mult.
Va folosi toată energia.
Poţi să faci Tardisul invizibil?
Pe aproape.
Ai atins ceva?
Îţi admiram abilităţile, scumpule.
Bine. Poate înveţi şi tu ceva.
Nu merge scanerul când este camuflat.
Aveţi puţină răbdare.
Staţi puţin.
Suntem în mijlocul celui mai puternic oraş
din cea mai puternică ţară de pe Terra.
S-o luăm uşor.
Da?
Cine este?
Sunt preşedintele Nixon.
Cine sună?
Tu suni din nou?
Dle preşedinte?
Un copil.
Da, aici este preşedintele.
Mi-e frică, dle preşedinte.
Mi-e frică de astronaut.
- O fetiţă? - Un băiat.
Cum puteţi fi sigur de asta?
Ce astronaut?
De unde suni?
Unde te afli?
Cine eşti?
Jefferson... Adam... Hamilton.
Jefferson, ascultă-mă...
Sigur FBI-ul se poate ocupa de asta, dle.
Primesc aceste apeluri oriunde aş fi.
Pot fi sigur că FBI-ul nu e implicat?
Nu pot avea încredere în nimeni.
Salut.
Este un moment prost?
Ia te uită, sunt în Biroul Oval.
Eu căutam...
Camera Dreptunghiulară.
Eu o să plec atunci, da?
De fiecare dată!
Nu vă faceţi griji.
Întotdeauna face aşa când este camuflată.
Nu, opreşte-te!
A spus că scanerul nu va merge.
Ştiu. Ce noroc am!
Închiderea, închiderea!
Termină!
River, mi-ai făcut scanerul să funcţioneze?
Îl urăsc!
Ba nu mă urăşti.
Scoateţi preşedintele de aici!
Domnule, trebuie să plecaţi cu ei acum!
River!
Fă-o din nou albastră!
Ce naiba este aia?
Dle preşedinte, acel copil
v-a spus tot ce trebuie să ştiţi, dar nu aţi ascultat.
Dar nu contează, pentru că răspunsul meu este da.
Accept cazul!
Băieţi, chiar este nevoie de arme?
Tocmai am intrat în cel mai securizat birou
din Statele Unite şi-am parcat o cutie mare albastră pe covor.
Credeţi că mă puteţi împuşca?
Sunt americani!
Nu trageţi. Să nu împuşcaţi pe nimeni!
Nici pe noi să nu ne împuşcaţi.
Nu trebuie să fim împuşcaţi. Priviţi, avem mâinile sus.
Cine naiba sunteţi?
Domnule, nu vă apropiaţi.
Dar cine sunt, şi ce este cutia aia?
Este o cabină de poliţie, nu ştii să citeşti?
Sunt noul agent sub acoperire, transferat de la Scotland Yard.
Nume de cod, Doctorul.
Ei sunt cei mai buni ofiţeri ai mei:
Picioroange, Năsosul, si dna Robinson.
- Te urăsc. - Nu-i adevărat!
Cine sunteţi?
E o întrebare plictisitoare.
Cine te sună, asta e interesant.
Deoarece Canton III are dreptate,
este sigur o voce de fată.
Asta înseamnă că nu poate telefona decât dintr-un singur loc din America.
De unde?
Nu vorbiţi cu intrusul, dle Delaware.
Ai auzit tot ce-am auzit şi eu, este foarte simplu.
Lasă-mă cinci minute şi o să-ţi explic.
Pe de altă parte, dacă mă răneşti pe mine
sau pe prietenii mei, nu o să afli niciodată.
Cum ai băgat-o aici?
Doar nu ai cărat-o până aici.
- Ingenios, nu? - Îmi place.
Nu complimenta intrusul.
Cinci minute?
Cinci.
Dle preşedinte, omul acesta
este un pericol pentru...
Dle preşedinte, omul acesta a intrat aici
cu o cutie mare albastră şi trei dintre prietenii lui,
iar acela este omul de care a trecut.
Unul dintre ei merită să fie ascultat.
Eu zic să-i dăm cinci minute să vedem
dacă are ceva interesant de spus.
Mulţumesc, Canton.
Dacă nu, o să-l împuşc chiar eu.
Îmi retrag cuvintele.
- Domnule, nu recomand... - Taci, Peterson!
Bine. Ai cinci minute.
0 să am nevoie de o echipă SWAT gata de intervenţie,
hărţi detaliate ale Floridei,
o ceaşcă de cafea, 12 biscuiţi şi un fes.
Adu-i hărţile!
- De ce Florida? - Acolo se află NASA.
A menţionat ceva despre un astronaut.
La NASA trăiesc astronauţii.
De asemenea...
mai am o altă idee în legătură cu asta.
Un astronaut? Ca cel de la lac.
Poate.
Probabil.
Ce-i aia?
- Îmi amintesc! - Amy?
Ce ţi-ai amintit?
Nu ştiu, eu...
Amy, ce s-a întâmplat?
Amy?
Eşti în regulă?
Da, sunt bine. Doar că mi-e puţin rău.
Scuză-mă, este o toaletă pe aici?
Îmi pare rău doamnă,
dar pe timpul procedurii trebuie să rămâneţi aici.
Taci şi du-o la baie.
- Pe aici, doamnă. - Mulţumesc.
Cele cinci minute s-au scurs.
Da, şi fesul meu unde este?
Pot să fac asta şi singură.
Te-am mai văzut înainte. La lac... şi aici.
Dar apoi am uitat.
Cum de am putut să uit?
Ce eşti?
Înapoi! Nu te apropia de el!
Dumnezeule, ce este aia, o mască?
Este o chestie din Star Trek?
Ben, tu eşti?
Pleacă de lângă el, acum!
Să plec de lângă ce, drăguţă?
De aia!
Dumnezeule, uită-te la asta.
Este o mască Star Trek?
Ben, cred că tu eşti.
Stai puţin, nu am spus asta mai devreme?
Nu, te rog, nu te apropia de el!
De ce să nu mă apropii?
Iar luminile. Nu le repară niciodată.
Uită-te în spatele tău!
Drăguţă, nu e nimic în...
Nu trebuia s-o ucizi, nici măcar nu-şi amintea de tine!
Cum funcţionează asta?
Putem să ne amintim de tine atâta timp cât te vedem?
- De ce a trebuit să o omorâţi? - Joy.
Numele ei era Joy.
Numele tău este Amelia.
O să-i spui Doctorului.
Ce să-i spun?
Ce trebuie să ştie.
Şi ce nu trebuie să afle niciodată.
De unde ştii tu de asta?
Spune-i.
Vă simţiţi bine?
Da... sunt bine.
Sunt mai bine acum, mulţumesc.
Ce este aia?
- Este telefonul meu. - Telefonul dvs.?
Trebuie să-i spun Doctorului.
Ce să-i spuneţi, doamnă?
Scuză-mă, nu ştiu de ce am spus asta.
Pe aici, doamnă.
Copilul?
Să răspund?
Aici!
Singurul loc din Statele Unite de unde poate suna.
Este evident, dacă stai să te gândeşti.
Eşti un geniu.
Este un hobby.
Dle preşedinte, răspundeţi la telefon.
Alo.
Aici este preşedintele Nixon.
Este aici! Astronautul este aici.
O să mă prindă.
O să mă mănânce!
Nu mai avem timp pentru o echipă SWAT, să mergem!
Dle preşedinte, spune-i că ajutoarele sunt pe drum.
Canton, sub nicio formă să mă urmăreşti în cabina asta
şi să închizi uşa în urma ta.
Ce naiba faceţi?
Dle preşedinte, vă rog să mă ajutaţi!
Vă rog să mă ajutaţi!
Jefferson, este în regulă.
Îmi trimit cei mai buni oameni.
Jefferson nu este un nume de fată, şi nu este nici numele ei de fapt.
Jefferson Adam Hamilton...
River?
Sunt numele a trei dintre părinţii fondatori ai Americii.
Nişte băieţi cumsecade. La doi dintre ei le plăcea de mine.
Eşti bine? Înţelegi ceva?
Preşedintele a pus două întrebări copilului.
Unde şi cine este.
Ea a răspuns la prima.
- Este mai mare în interior. - O să te obişnuieşti.
Unde poţi găsi, trei mari nume istorice într-un singur loc?
- Unde? - Aici!
Să mergem.
Este...
Te ocupi tu de el?
De ce este întotdeauna rândul meu?
Pentru că tu eşti ultimul venit.
Unde ne aflăm?
Cam la 8 kilometrii de Centrul Spaţial Cape Kennedy.
Suntem în 1969, anul Lunii.
Interesant, nu credeţi?
Ce-ar căuta o fetiţă aici?
Nu ştiu. Poate s-a pierdut.
Preşedintele a întrebat fetiţa unde este,
şi a făcut ce ar face orice fetiţă rătăcită.
A privit pe geam.
Străzi.
Desigur, numele străzilor.
Singurul loc din Florida, probabil din toată America,
având o intersecţie formată dintre acele trei străzi.
Doctore Song, ai din nou faţa aia.
Ce faţă?
Că este aşa excitant când este inteligent.
- Asta e faţa mea normală. - Da, aşa este.
- Mai taci. - Nicio şansă.
Ne-am mutat.
Cum de ne-am mutat?
Încă nu ai ajuns la călătoria în spaţiu?
Voiam să încep cu călătoria în timp.
Călătorie în timp?
Viteazul Canton, haide.
Deci am fost într-o cabină, care este mai mare în interior
şi poate călători în timp şi spaţiu?
În principiu, da.
De cât timp are Scotland Yard asta?
Este un fel de depozit, abandonat.
Îţi dai seama că cel mai probabil este o capcană?
Am observat telefonul, da.
- Ce-i cu el? - A fost deconectat.
Şi cum a sunat copilul de aici?
De ce ar vrea cineva să ne prindă într-o capcană?
Să vedem dacă încearcă cineva să ne omoare
şi-o să ne dăm noi seama atunci.
Ce-ar căuta o fetiţă aici?
Nu ştiu. Să o găsim şi s-o întrebăm.
Nu este pământească. Cu siguranţă este extraterestră.
Probabil nu este nici din timpul ăsta.
Ceea ce este ciudat, pentru că uitaţi-vă la astea!
Este tehnologie pământească,
contemporană.
Foarte contemporană, de ultimă oră.
Este din programul spaţial!
- A fost furată? - De extratereştrii?
Aşa se pare.
Dar de ce? Dacă poţi ajunge până pe Pământ,
de ce să furi tehnologie care de-abia poate ajunge pe Lună?
Poate pentru că este mai mişto!
Uite ce mişto sunt lucrurile astea!
Extratereştrii mişto?
Pai eu ce sunt?
Un extraterestru.
Cred că şi-a revenit.
Te-ai întors printre noi, Canton?
Îmi place nava ta.
Aşa te vreau. Haideţi.
Să găsim fetiţa.
River...
Ştiu la ce te gândeşti.
Ba nu ştii.
Te gândeşti că dacă găsim astronautul în 1969
şi-l omorâm, atunci nu o să mai poată
să-l omoare pe Doctor în 2011.
Bine, ai ghicit.
Doar pentru că mă gândeam şi eu la asta.
Atunci să facem asta.
Nu funcţionează aşa.
Am venit aici din cauza a ceea ce am văzut în viitor.
Dacă încercăm să prevenim viitorul
să se întâmple, o să creăm un paradox.
Timpul poate fi rescris.
- Nu tot. - Cine spune?
Tu cine crezi?
Ce-i asta?
Încă putem să-l salvăm.
Doctore, uită-te la asta.
Şi asta unde duce?
Este o reţea de tunele sub noi.
Urme de viaţă?
Nu, nimic care să apară.
Astea sunt cele mai rele.
Fii atentă!
Să fiu atentă? Am încercat asta odată.
Este foarte plictisitor.
Strigă dacă ai probleme.
Nu te teme, ţip foarte bine.
Ăsta e un spoiler pentru tine.
Ce se întâmplă aici?
Nimic. Este doar o prietenă.
Cred că se referă
la posibila invazie extraterestră.
Bine.
Eram într-un bar şi beam ceva.
Fii sinceră, sunt încă acolo?
Mă tem că nu.
Este liber.
Doar nişte tunele.
Nu văd nimic să fie acolo.
Mai lasă-mă cinci minute.
Vreau să mă mai uit o dată.
E o idee foarte proastă!
Da! Şi mie îmi place.
Amy, ai grijă de el.
Rory, te superi dacă te duci cu ea?
Da, puţin.
Atunci o să apreciez asta mai mult.
Aşteaptă, River.
Vin şi eu.
Te simţi bine?
Da.
Mi-e puţin rău.
Probabil de la mâncarea din închisoare.
Bine, să mergem pe aici? Ce părere ai?
Mi se pare că aud ceva.
Interesant. Tunelurile astea sunt vechi.
Foarte vechi.
Cum pot fi atât de vechi şi nimeni să nu ştie de ele?
O trapă de mentenanţă.
Este închis.
De ce închid oamenii lucrurile?
Ce este acolo?
- Nu am nicio idee. - Ceva periculos?
Foarte probabil.
Şi tu ai de gând s-o deschizi?
Păi este închisă.
Cum poate o fată să reziste tentaţiei?
Asta este periculos?
Sper că nu.
Mi te imaginez împreună cu Doctorul.
Ţine de veghe.
Ce ai vrut să spui?
Cu ce i-ai spus lui Amy,
că o să vină o vreme mai rea pentru tine.
Când l-am întâlnit prima dată pe Doctor,
acum mult timp, ştia totul despre mine.
Gândeşte-te la asta.
O fată uşor impresionabilă şi dintr-o dată,
un om apare de nicăieri
şi este inteligent, nebun şi minunat,
şi ştie totul despre ea.
Imaginează-ţi ce poate face asta unei fete.
Nici nu trebuie.
Problema e că totul este invers.
Trecutul meu este viitorul lui.
Călătorim în direcţii opuse.
De fiecare dată când ne întâlnim,
eu îl cunosc din ce în ce mai mult,
iar el mai puţin.
Trăiesc pentru zilele în care îl văd,
dar ştiu că de fiecare dată când îl văd,
el este cu un pas în urmă.
Şi o să vină ziua
când o să-l privesc în ochi,
pe doctorul meu.
Şi nu o să aibă
nici cea mai mică idee cine sunt.
Şi cred că asta o să mă omoare.
Ce este locul ăsta?
Este o alarmă.
Vezi dacă vine cineva.
Nu este nimeni.
Aceste tunele,
nu sunt doar aici, sunt peste tot.
Sunt sub suprafaţa întregii planete.
Sunt aici de secole.
Rory!
Ai fost dat afară din FBI
pentru că aveai probleme comportamentale?
Nu, doar voiam să mă căsătoresc.
Şi asta e o infracţiune?
Da.
Ce fel de doctor este mai precis?
Este strict secret.
- De către cine? - Dumnezeu ştie.
Lucrezi pentru el?
Este prietenul meu, dacă prieten este cuvântul potrivit.
Nu l-am mai văzut de ceva vreme.
Voiam să-i spun ceva,
dar intervin mereu alte lucruri.
Lucrurile tind să facă asta.
Ajută-mă!
Ajutor! Ajută-mă!
Ea este.
Amy?
Ajutor! Ajută-mă! Ce s-a întâmplat?
Trebuie să-ţi spun ceva. Este important.
Doctore! Este foarte important.
Doctore, repede! Ce mai e acum?!
Canton!
Eşti bine?
Este bine?
Este inconştient. A fost lovit zdravăn.
Doctore, trebuie să-ţi spun ceva.
- Trebuie să-ţi spun asta acum. - Nu este un moment foarte bun.
Dar este important. Trebuie să-ţi spun acum.
Ajutor! Ajută-mă!
Ajută-mă!
Doctore,
sunt însărcinată.
El este, astronautul.
Ajută-mă!
Stai jos!
Ce faci?!
Îţi salvez viaţa!
Nu!
sync, corrected by elderman
Pentru comentarii: www.tvblog.ro
Îmi pare rău! Nu am vrut să te împuşc.
Mai sunt 30 de secunde. Apolo 11 este pregătit.
Sunt pretutindeni.
De parcă se scot din memoria ta,
imediat cum te uiţi în altă parte.
Mai sunt 20 de secunde.
Încă nu ştim cum arată.
Atâta timp cât ai văzut ceva cu colţul ochiului
ai auzit zgomote în casă, sau nişte voci ciudate prin pereţi.
10 secunde.
Nu luptăm împotriva unei invazii extraterestre.
Conducem o revoluţie.
5, 4, 3
2, 1.
Noroc şi Dumnezeu fie cu voi.