La reperul 8 şi se apropie.
Uşor înainte.
Echipajul fazerelor, fiţi pregătiţi.
Raza: 45.000 km, căpitane.
Fascinant.
Raza: 43.000 km şi se apropie.
Citirile senzorilor?
Un dispozitiv mecanic cu proprietăţi necunoscute.
Nu detectez forme de viaţă la bord.
Analizele, ofiţer ştiinţific?
Im mod clar, intenţionează să ne intercepteze.
A făcut mai multe schimbări de curs corespunzând cu ale noastre.
38.000 şi se apropie.
35.000 şi se apropie.
Nu e clar dacă intenţionează să atace sau doar să comunice cu noi.
Mulţumesc, ofiţer ştiinţific.
Vino pe direcţia 181 cu 7.
Înţeles, domnule.
- Se ţine după noi. - Într-adevăr.
Oprire totală, d-le Chekov. Menţine poziţia.
Înţeles, domnule.
Străinilor...
... aţi încălcat spaţiul Melkot.
Vă veţi întoarce imediat.
Acesta e singurul avertisment pe care îl primiţi.
- Vulcaniană, căpitane. - Engleză.
A fost limba rusă, d-le, fiecare cuvânt.
Nu, căpitane. A fost swahili.
Interesant.
- Telepatie. - Indiscutabil, foarte impresionant.
Ordinele noastre sunt foarte clare.
Trebuie să stabilim contact cu Melkotienii cu orice preţ.
Adevăraţii telepaţi pot fi adversari formidabili, căpitane
şi noi am fost avertizaţi.
Ce contacte anterioare au fost făcute cu Melkotienii?
Nici un contact înregistrat.
Dacă s-au aventurat vreodată în spaţiu, evident, s-au retras imediat.
Locotenente...
frecvenţele de apelare.
Legătura e făcută, domnule.
Aici căpitanul James T. Kirk de pe nava stelară Enterprise,
Sperăm să înţelegeţi că intenţia noastră e să stabilim o relaţie paşnică cu voi.
Locotenente, vreun răspuns?
Nimic, domnule. Linişte pe toate frecvenţele.
Încearcă din nou.
Nici un răspuns, domnule.
Opinii, d-le Spock?
Prefer să fiu un invitat binevenit, capitane, dar se pare că sunt şanse mici.
Niciun fel de şanse.
D-le Chekov, deflectoarele la intensitate maximă.
Măreşte viteza să ne apropiem de planetă aşa cum era programat.
Da, domnule.
Orbită standard în cinci minute.
Locotenent Uhura, informează-i pe dr McCoy şi inginerul Scott
să ne întâlnim în camera teleportorului.
D-le Spock, d-le Chekov, să mergem să aflăm de ce se tem ei.
Jurnalul căpitanului, data stelară 4385.3.
Ne-am teleportat pe planeta Melkotian
şi am întâlnit condiţii complet diferite
de cele pentru care am fost pregătiţi.
- Spock, ce e asta? - Necunoscut, căpitane.
Citirile senzorilor nu au indicat condiţii de ceaţă în această zonă.
Ştiam eu că aşa o să se întâmple.
Un moment perfect ca transportorul ăla să se strice.
Imposibil, dr McCoy.
Teleportorul meu funcţiona perfect.
Atunci ce căutăm noi aici?
Care sunt citirile tricorderului, d-le Spock?
Necunoscute, căpitane.
Spre deosebire de teleportorul d-lui Scott această unitate nu funcţionează.
Atunci să ieşim de aici.
Kirk către Enterprise.
Răspunde.
N-are rost, căpitane.
În mod clar nici unul din dispozitivele noastre nu va funcţiona.
Se pare că acea baliză Melkotiană...
Străinilor...
Traducerea în limba română: Bordea Gabriel Diacritice şi corectarea textului: Mr H.
Spaţiul... ultima frontieră.
Acestea sunt călătoriile navei stelare Enterprise.
Misiunea ei de cinci ani...
să exploreze lumi noi şi ciudate...
să caute noi forme de viaţă şi noi civilizaţii...
să meargă cu îndrăzneală acolo unde nimeni n-a mai fost vreodată.
STAR TREK
FANTOMA UNEI ARME sezonul 3, episodul 6
Avertismentul nostru a fost clar.
Voi nu l-aţi luat în seamă.
Veţi fi pedepsiţi.
Tu...
căpitane Kirk,
nesupunerea a fost din ordinul tau.
Responsabilitatea îţi aparţine.
Tu vei fi dat ca exemplu.
Am venit cu gânduri paşnice.
Dar ne vom apăra dacă va fi nevoie.
Voi sunteţi din afară.
Voi sunteţi maladia.
Maladia trebuie distrusă.
Pledoaria ta a fost ascultată şi sentinţa a fost pronunţată.
S-a făcut.
Fascinant.
Unde ne aflăm acum, căpitane?
Spock, evaluarea?
În mod clar, asta reprezintă
conceptul Melkotian a unui oraş de frontieră american,
cam de prin 1880.
Sunt doar obiecte disparate.
E incomplet.
Poate că Melkotienii au date insuficiente despre această eră.
Sau poate asta e tot ce e necesar pentru a fi pedepsiţi.
Şi astea, căpitane?
Frumoase specimene.
Primitive...
dar periculoase.
Indiferent ce au plănuit Melkotienii pentru noi, nu va fi plăcut.
Acestea s-ar putea să fie folositoare. Amintiţi-vă doar un lucru.
La distanţă mică, acestea pot fi la fel de mortale ca şi fazerele.
În mijlocul a ceva ce pare atât de ireal...
cruda realitate.
Ăsta nu e un vis.
"26 Octombrie, 188...
"1881.
Tombstone, Arizona."
Tombstone.
Încleştare violentă, din istorie.
Dar de ce aici?
Şi de ce acum?
Căpitane, Melkot spunea că tu ai fost tiparul.
A privit în mintea ta şi a selectat ceea ce a considerat
să fie timpul şi locul potrivit pentru pedeapsa noastră.
Pentru că strămoşii mei au fost deschizători de drumuri ai frontierelor americane.
Da.
Violenţa propriei tale moşteniri va fi tiparul pentru execuţia noastră.
Ce e cu noi? Vorbim ca şi când chiar ne-am afla
în Tombstone, Arizona, în 1881.
Întocmai, în termenii a ceea ce Melkoti ne-au rezervat.
E ceva în legătură cu acea dată..
26 Octombrie, 1881...
Dar ce a fost?
Ike!
Frank! Billy! Tom!
Ike, m-am temut că n-ai să reuşeşti.
- Se pare că am reuşit. - Ştiam că n-o să-i lăsaţi să vă sperie.
Sunt o adunătură de fanfaroni, părerea mea.
Într-adevăr?
Acum vor trebui să lupte după ce au spus ceea ce au spus.
Ne cunoşti?
Amuzant. Asta îmi place la tine, Ike.
Întotdeauna vezi partea distractivă.
Sunt un butoi cu râsete.
Nimeni nu poate spune că Johnny Behan nu are simţul umorului.
Johnny.
Mie mi-a zis Ike, ţie Frank,
lui Bones, Tom...
şi Billy.
Ike Clanton, Tom şi Frank McLowery,
Billy Clayborne, Billy Clanton.
Căpitane, mă mândresc cu cunoştinţele mele despre istoria Pământeană.
Numele erau cunoscute în cronicile istorice legate de deschiderea
sectorului vestic al Americii...
actualele State Unite ale Americii.
Spre sfârşitul secolului 19 în Arizona,
două facţiuni s-au luptat pentru controlul
oraşului Tombstone...
Earp-ii.. Morgan, Virgil şi Wyatt,
care erau şerifii oraşului, împreună cu Doc Holliday.
Şi banda lui Clanton.
Pe 26 Octombrie, ei...
au dat cărţile pe faţă.
Cine a câştigat?
Clanton-ii au pierdut, d-le Chekov.
Şi noi suntem Clanton-ii?
Noi suntem Clanton-ii
şi dacă asta e o reluare a istoriei...
Istoria nu poate fi schimbată.
E imposibil!
Lucruri ca acestea nu se pot întâmpla.
E acest om mort, doctore?
Foarte mort, d-le Spock.
De un lucru putem fi siguri.
Moartea e reală.
Ike, Frank, salut băieţi.
Nu credeam să vă mai văd din nou.
Billy!
O, Billy!
Billy, iubitule, am ştiut că nu te pot ţine departe de oraş.
O, ştiai asta?
Vino.
Poate nu ar fi trebuit să vii.
Şi să ratez ocazia de a te vedea?
Nu fi prostuţă.
Rişti să fii cu Morgan Earp în aceeaşi cameră.
Da, desigur.
Omul care ucide pe loc...
Morgan Earp.
Căpitane, din moment ce am văzut că moartea
e singura realitate din această situaţie,
îţi sugerez serios să stai jos imediat,
fără să mişti nicio mână.
Dacă îmi amintesc corect,
asta te-ar implica în ceea ce se numea,
"cel mai rapid."
Iniţiază evenimente nefericite.
Voi băieţi, ca de obicei?
Absolut. Jumătate de galon de scotch.
Ştii că noi avem doar bourbon, asta dacă nu vreţi whisky de porumb.
Aş vrea ca toate astea să se sfârşească.
L-am văzut pe Virgil patrulând în dimineaţa asta.
Putem conta oricând pe el.
S-au lăudat prin tot oraşul cum îi vor alunga pe Clanton-i afară.
Cred că le-aţi arătat voi, nu?
Cred că n-o să avem de ales.
Te vei murdări cu aceste scursuri. Vino.
Ia-ţi mâinile de pe ea.
În regulă, în regulă.
Nu vrem probleme.
Dacă nu vreţi probleme, ce căutaţi în oraşul meu?
Doar lasă-ne în pace, d-le Earp. Asta e tot ce cerem.
Cinci dintre voi. V-ar plăcea să încerc, nu-i aşa?
În regulă, o voi face...
cât de curând.
Cât de curând.
Cred că de fapt a încercat să provoace o dispută cu dl Chekov.
Pe aproape, Ike. Noroc că nu au fost doi dintre ei.
Aşa cred.
Silvia are dreptate.
V-au discreditat prin tot oraşul.
Aveţi grijă.
Te asigur, d-le, vom avea grijă...
de toate şi extrem de atent.
Billy, ai fost minunat.
D-le Chekov...
Ce pot să fac, căpitane?
Ştiţi că trebuie să menţinem mereu relaţii bune cu băştinaşii.
Domnişoară...
Da, Ike?
Aş vrea să vorbesc cu dl... cu Billy singur, dacă nu te superi.
Bine. Înţeleg.
Billy Clayborne, ai grijă.
D-le Chekov, ai grijă.
D-le Spock...
cu excepţia armelor noastre de mână,
noi nu ne-am schimbat, nici chiar hainele,
totuşi aceşti oameni ne văd şi ne aud că pe Clanton-i.
Nu cred că e un lucru aşa rău.
E încă devreme, ensign.
În regulă, cum stăm?
Suntem aici în Tombstone, Arizona,
pe 26 octombrie, 1881...
În ziua luptei de la O.K. Corral...
Şi noi suntem Clanton-ii
şi Morgan Earp tocmai s-a dus să le spună fraţilor săi că suntem aici.
Şi dacă asta e într-adevăr un fel de repetare a istoriei,
Earp-ii îi vor ucide pe Clanton-ii la O.K. Corral la ora 5 în după miază asta.
Păi, noi nu vom fi la O.K. Corral la 5 în această după amiază.
Tu, barman... Ed.
Tu pretinzi că ne ştii.
Eu nu pretind nimic. Doar că ştiu.
- Uită-te bine la mine. - Da?
Cine crezi că sunt?
Ike Clanton. Tu cine crezi că eşti?
Ştiu că asta e greu de înţeles, dar eu sunt căpitanul James T. Kirk
de pe nava spaţială Enterprise.
Aceşti oameni fac parte din echipajul meu.
Noi nu suntem de aici. Suntem din viitor.
Noi încă nu ne-am născut.
Simte materialul din care e făcută cămaşa mea.
Acum simte materialul cămaşii tale.
Ai observat vreo diferenţă?
Nu.
- Hainele astea arată ca ale voastre? - Nu chiar.
- Aţi mai văzut haine ca acestea? - Desigur.
- Unde? - La Clanton-i.
Voi Clanton-ii, mereu vă arde de glume.
- De aceea va plăcem. - Eu nu glumesc.
Singura diferenţă dintre voi şi Earpi e că ei nu glumesc niciodată.
Nu glumesc!
Eu nu sunt Ike Clanton!
E în regulă, Ike. Cum spui tu.
Nu contează cine cred eu că eşti tu.
Problema voastră e, cine crede Wyatt Earp că sunteţi?
WYATT EARP Şeriful Oraşului
Bună dimineaţa, domnilor. Numele meu e James Kirk.
Mă tem că s-a făcut o greşeală.
Clanton, nu ştiu ce încerci să faci,
dar te-am avertizat să nu-ţi mai arăţi faţa urâtă în oraş din nou.
Bineînţeles şi voiam să vorbesc cu voi despre asta.
Am terminat de vorbit, Clanton.
S-a făcut un fel de greşeală, o neînţelegere.
În regulă, Clanton. Încă o şansă... ultima.
Ai până la 5 în seara asta să îţi scoţi nemernicii hoţi de cai din oraş.
Pe toţi.
O vom face cu plăcere. Nu vrem să ne luptăm.
Întotdeauna am spus că eşti un fricos, Clanton.
Voi mai face o încercare să ne înţelegem, d-le Earp.
Numele meu nu e Clanton, e Kirk.
Oh, da. Am auzit discuţiile despre glumele tale.
Nu glumesc.
Sigur. Mă bucur să te cunosc...
d-le Kirk.
- Trage, Clanton. - Nu, d-le Earp.
Trage sau o voi face eu.
Nu, Wyatt.
Lasă-mă pe mine.
Când va veni timpul,
îi voi plăti pentru asta.
Nu vrem probleme.
Vom fi bucuroşi să cooperăm.
Ora 5, Clanton. E clar?
Dacă mai sunteţi în oraş la 5:01,
vă vom ucide pe toţi, indiferent dacă veţi trage sau nu.
E clar?
Ce s-a întâmplat?
Cum numeşti tu chestia asta... foc?
"Taos Lightning..." bourbon simplu.
Încearcă. În cantităţi mici era considerat medicament.
Etichetat, "Doar pentru uz extern."
Durează puţin să te obişnuieşti cu el, căpitane.
De fapt, un om poate dezvolta o pasiune pentru asta.
Ia-o uşor, d-le Scott. Urăsc să mă gândesc
ce poate face chestia asta stomacului tău.
Şi reflexelor tale. Vom avea nevoie de reflexe rapide.
Nu se poate negocia cu Earpi.
Dacă am avea măcar un fazer...
sau un comunicator.
Ar fi o plăcere să îi văd pe aceşti Earpi
în timp ce ne teleportăm pe navă la exact 4:59:30.
Putem face un comunicator?
Imposibil, căpitane. În acest secol,
nu există aliaje metalice sau surse de energie
să facem dispozitive ca ale noastre.
Problema e clară, Spock. Va trebui să căutăm soluţii contemporane.
Unde e Chekov?
Dl Chekov e încurcat, căpitane.
Nu trebuia să te întorci înapoi în oraş, Billy.
Morgan te va ucide pentru că mă vrea pentru el.
Cu arma lui depăşită?
Dacă trage în mine, eu doar...
o să mă dau la o parte.
Poţi glumi cu asta.
L-am văzut în acţiune. În special pe Morgan.
Multă lume şi lucruri au încercat să mă omoare.
Ai fi surprinsă.
D-le Chekov... vreau să spun Billy...
vino cu noi.
Da, domnule.
Billy?
Te rog, nici măcar să nu te apropii de el.
Domnilor.
Unde mergem, căpitane?
Să exersăm partea mai bună a curajului.
Asta e limita.
Un câmp de forţă.
E clar că Melkotienii nu ne vor permite să părăsim acest oraş.
Dacă am putea doar să contactăm Enterprise.
Unde e Enterprise?
D-le Chekov, dacă ai fi la comanda lui Enterprise, ce ai face?
Aş folosi senzorii navei încercând să vă localizez.
Foarte bine. Dacă am putea găsi locul unde am fost teleportaţi,
nava ne-ar putea teleporta înapoi.
- Să ajungem acolo. - Nu putem ştii unde e, doctore.
Ar putea fi oriunde pe o rază de 1.000 mile.
D-le Spock, ce-ar fi să te alături nouă, umanoizilor obişnuiţi,
în încercarea de a găsi o cale de ieşire
şi renunţă să explici de ce nu putem ieşi de aici.
Mai avem până la ora 5:00.
Gândiţi-vă. Ce materiale erau disponibile în 1881
ce ne-ar putea ajuta să luptăm împotriva Earp-ilor în proprii lor termeni?
Avem astea, căpitane.
Nu. Melkotienii ne-au dat astea să ne execute.
Trebuie să găsim o cale care să-i scoată pe Earpi din acţiune.
Există aici şi acum ceva care ne-ar putea scoate din această capcană?
În toate acele western-uri aveau şerpi veninoşi şi cactuşi.
Bones... veninul. Plantele.
Le poţi folosi?
Un tranchilizant! Desigur, Jim. Pot face un tranchilizant!
Pot face un dispozitiv să-l livreze direct la ţintă.
Mai întâi, Bones, ingredientele de care ai nevoie.
Ştiu locul de unde să iau medicamentele adecvate.
Am nevoie de o piuă şi un pisălog.
Chekov, piuă şi pisălog.
Cum intenţionezi să livrezi tranchilizantul la ţintă?
Îmi trebuie fitil şi vată.
- Vată... încearcă la farmacie. - Înţeles.
Voi face echivalentul unei vechi canistre generatoare,
mai bine cunoscută sub numele de grenadă cu gaz.
DENTIST cu programare
Va mai dura cam 5 minute.
Ai putea să revii.
Mulţumesc.
Te superi dacă arunc o privire pe aici?
Primitiv dar foarte folositor.
Nu aş atinge chestia aia dacă aş fi în locul tău.
Nu-ţi face griji. Ştiu cum să mânuiesc asta.
Am nevoie urgentă de o mică cantitate din acest drog de asemenea.
Aceste lucruri nu sunt ale mele. Îi aparţin lui.
Mai bine îl întrebi pe el.
Deci tu eşti dentistul.
Eu sunt medic şi am o urgenţă serioasă.
Mă întrebam dacă aş împrumuta o mică cantitate din asta.
Îl vrei acum?
Numele meu e McCoy.
Sunt doctor.
Gluma asta a dat ocol întregului oraş deja... McLowery.
Numele meu e încă Holliday.
Doc Holliday.
Urgenţa e reală.
Am nevoie de aceste lucruri.
Urgenţa ta sigur e reală.
Dă-i drumul, ia lucrurile.
Distrează-te.
Ia-mi geanta.
Doar că ar trebui să termini înainte de ora 5.
Asta e şi intenţia mea, Doc.
Pentru că la un minut după ora 5,
îţi vei găsi o gaură în cap...
chiar de la această armă.
Sylvia!
Bună.
Billy Clayborne, ştii cât de nebună sunt după tine?
Asta e... foarte drăguţ.
Nu vrei să mă întrebi ce am în plasă?
Asta... e tocmai ce vroiam să te întreb.
Ai fost la cumpărături?
Desigur, prostuţule.
Ce altceva să fac într-o după amiază frumoasă
cu dansul la doar o săptămână depărtare?
Sau deja ai uitat?
Nu... nu, nu am uitat.
Aştept... cu multă nerăbdare.
Vei fi absolut sălbatic când mă vei vedea în noua rochie pe care o voi face.
Am găsit acest material excepţional, iarzi şi iarzi de material.
Ştii la ce mă gândeam, Billy?
Mă gândeam la ce rochie de mireasă minunată ar ieşi.
De ce să nu transformăm acel dans într-un bal de nuntă?
Ar fi aşa minunat.
Căsătorie?
Mă... tem...
că asta nu va fi posibil.
Dar sunt convinsă că rochia va fi gata.
Ce altceva ar putea opri o nuntă?
Dar e absolut imposibil.
Eu nu sunt cineva cu care te poţi mărita.
Dacă... doar aş putea să fac... clar pentru tine...
cine sunt de fapt.
Crezi că nu ştiu?
Billy Clayborne...
eşti hoţ de cai şi de vite
şi nu îmi pasă ce altceva mai eşti.
Te-am avertizat, Clayborne. Stai deoparte.
Nu trebuie să iei nimic de la gunoiul ăla, nu cât timp sunt eu aici.
D-le Earp.
Ia-ţi mâinile de pe ea.
Billy!
Nu mai pot face nimic, Jim.
Haide, Clanton. Să o facem acum.
- Căpitane, dă-mi voie. - Nu!
Da, haide, căpitane. Lasă-l.
- Nu putem să stăm aici şi să...! - Ba da putem.
Dar l-au ucis pe Chekov!
Scotty... încearcă să ne împingă în ceva pentru care nu suntem încă gata.
Şi nu e încă timpul nostru.
Renunţă, Jim. E mort.
Poate că nu ar fi fost dacă n-aş fi ignorat avertismentele Melkot.
Cu toţii ştiam riscurile când am intrat în serviciu.
Acum lasă-l.
Domnilor, există doar un lucru care necesită atenţia noastră imediată...
mai exact viitorul nostru.
Dar nu în acest minut, Spock.
Nouă ne va lua... ceva mai mult.
Îţi înţeleg sentimentele, căpitane.
Vorbeşti despre sentimentele altui om.
Tu ce simţi, Spock?
Sentimentele mele nu sunt subiect de discuţie, doctore.
Pentru că nu avem despre ce discuta!
D-le Spock, Chekov e mort!
O spun acum şi îmi e greu să cred,
dar tu ai lucrat îndeaproape cu el.
Asta merită un moment de reculegere.
Spock nu are nici o legătură cu mâhnirea, Scotty.
E uman.
Bones... Scotty...
Căpitane...
E în regulă.
Ei uită că sunt pe jumătate om.
Nu mai avem prea mult timp.
Căpitane... îmi amintesc vag întâlnirea istorică
a faimoasei bătălii în care suntem pe cale să ne angajăm
dar sunt nelămurit.
În legătură cu ce?
De vreme ce fiecare dintre noi reprezintă un membru al bandei Clanton...
tu, Ike Clanton, eu, Frank McLowery...
atunci dl Chekov ar fi celălalt Billy, nu-i aşa?
William Clayborne, aşa e.
Dar William Clayborne n-a supravieţuit bătăliei de la O.K. Corral?
Spune-ţi punctul de vedere, Spock.
Dl Chekov e mort.
Dar în adevărata luptă, William Clayborne supravieţuieşte.
Da.
Da, aşa e.
Înseamnă că asta nu trebuia să aibă loc aşa cum s-a întâmplat.
O putem schimba.
Bones, când e gata tranchilizantul?
- O să termin înaintea lui Spock. - Spock?
Încă o oră.
- Şi vom avea o grenadă tranchilizantă? - Nu chiar.
Lasă precizia. Va funcţiona?
Ar trebui.
Asigură-te. Dacă nu îi tranchilizăm, va trebui să luptăm cu ei.
Dacă luptăm cu ei, murim toţi. Ştim asta.
Negociind cu ei am putea câştiga ceva mai mult timp.
Dar nu cu Earpi. Am încercat asta. E exclus.
Trebuie să fie o cale.
Istoria a fost schimbată prin faptul că Billy Clayborne nu a murit,
dar Chekov zace acolo, mort.
Asta înseamnă că trebuie să fie o cale să schimbăm istoria aceasta.
Merită încercat, cel puţin până suntem siguri de dispozitiv.
Atunci poate că am putea linişti lucrurile.
Dar nu cu Earpi.
Mai e...
încă un loc unde aş putea să încerc.
Cauţi pe cineva?
Da, şerifule.
Vreau să opreşti lupta.
Să o opresc? Cine vrea să o opresc?
Eu sigur nu. Tu nu.
- Nu ai vrut ieri. - Vreau acum.
De când cere un Clanton ajutorul legii?
- Cum altfel să obţină dreptate? - De la astea.
Tu şi băieţii tăi aţi aranjat aceste lucruri ca să vă ocupaţi de Earp-ii.
E târziu să vă decideţi că nu puteţi să le faceţi faţă.
Nu e târziu.
Şerifule! Şerifule...
trebuie să mai fie oameni decenţi în oraş
care să nu îi placă pe Earpi. Să îi organizăm.
Nu vorbi prostii. Oamenii din acest oraş de bazează pe voi
să-i scăpaţi de Earpi.
Oamenii mai bine s-ar trezi şi-ar lăsa legea să lucreze pentru ei.
Poţi vorbi în felul acesta după ce i-au făcut Earpi lui Billy astăzi?
Nimeni din oraşul acesta nu-ţi va interzice dreptul de a te răzbuna.
Da, vreau răzbunare.
Vreau să... sfărâm vieţile Earp-ilor.
Dar nu pot să-i ucid pur şi simplu.
Ascultă-mă. Coboară la O.K Corral. Ascundeţi-vă.
Când Earpi vin să caute...
pocniţi-i.
- Chiar nu înţelegi nimic? - E singura cale.
- Nu pot să-i omor pur şi simplu! - E singura cale.
Nu pot să-i omor!
Omoară-i cum poţi!
Nu vor fi puse întrebări. Sincer.
Garantez asta!
Aceste provizii nerafinate pe care am fost forţaţi să le folosim sunt chiar bune.
Mă îndoiesc că această combinaţie a fost vreodată folosită
pentru un scop ca acesta.
Poate ar fi fost dacă ar fi avut ingeniozitatea ta, doctore.
Căpitane.
Cât de curând vor fi gata?
Chiar acum.
Bun. Cât timp îi va lua tranchilizantului să-şi facă efectul?
- Trei sau patru secunde. - Cum aţi reuşit să-l testaţi?
Nu a fost testat.
Nu e necesar, căpitane.
E simplu. Nimic nu poate merge prost.
Până acum totul a mers prost.
Îl vreau testat... chiar acum.
Un voluntar ar rezolva problema?
Da.
În regulă. Cu o condiţie.
Să fiu treaz şi cu voi la ora 5.
Garantat.
Înţeles.
Ca să nu doară.
Dar asta nu e dureroasă.
Trebuia să mă fi avertizat mai devreme, d-le Spock.
Dă-i bătaie.
Ar fi trebuit să meargă.
- Ai inhalat gazul, Scotty? - Da. Adânc.
Te simţi încă bine?
Nu m-am simţit niciodată mai bine.
Fără ameţeli? Fără transpiraţii? Fără palpitaţii?
Nu funcţionează.
Într-adevăr. Fascinant.
Era ultima noastră şansă.
Căpitane, nu pari să înţelegi.
Nu a funcţionat, dar trebuia să funcţioneze.
Nimic nu putea merge greşit, căpitane. Ar fi trebuit să meargă.
Un fapt ştiinţific...
Dar dacă tranchilizantul nu funcţionează, ceea ce e clar imposibil,
atunci trebuie să gândim complet diferit.
Avem nevoie de o armă,
un răspuns.
Nu trebuie să-ţi mai faci griji despre asta acum, Jim.
Uită-te la ceas.
10 minute
şi totul va lua sfârşit la O.K. Corral.
Vom aştepta chiar aici până când va trece de 5:00.
Nu ne vom mişca din acest punct.
O.K. CORRAL
Să plecăm de aici.
Scotty, Bones.
Suntem prinşi.
Au ei metodele lor.
Mai bine rămânem şi luptăm.
Bun. Dacă vor o luptă, să le dăm o luptă.
Sunt experţi în luptele cu pistoale. Nu avem nici o şansă.
Atunci ar fi mai bine să devenim experţi, repede.
S-ar putea să nu fie necesar.
Spock, ai ceva?
Faptele, căpitane.
Legile fizicii nu pot fi ignorate pur şi simplu.
Nu poate exista ceva fără ele.
Ce vrei să spui, Spock?
Vreau să spun, doctore, că ne aflăm în faţa unei contradicţii uluitoare.
Tranchilizantul pe care l-ai creat ar fi trebuit să fie eficient.
Ar fi fost eficient oriunde altundeva.
Exact.
Doctore, după părerea ta, ce l-a ucis pe dl Chekov?
O bucată de plumb în corpul său.
Greşit. Mintea lui l-a ucis.
Haide Spock, dacă ai răspunsul, spune-ne.
Realitatea fizică e concordantă cu legile universale.
Unde legile nu operează, nu e realitate.
Toate astea... sunt ireale.
Ce vrei să spui prin ireale?
L-am examinat pe Chekov. E mort.
Dar ai făcut examinarea în condiţii în care nu putem avea încredere.
Noi judecăm realitatea prin răspunsul la simţurile noastre.
O dată ce suntem convinşi de realitatea unei situaţii date,
ne conformăm după regulile ei.
Noi judecăm gloanţele ca fiind solide, armele ca fiind reale,
prin urmare, ele pot ucide.
Chekov e mort pentru că el a crezut că gloanţele îl vor ucide.
Poate fi într-adevăr mort.
Nu ştim.
Dar ştim faptul că Melkotienii au creat această situaţie.
Dacă nu ne permitem să credem că gloanţele sunt reale,
nu ne pot ucide!
Exact.
Ştiu că gloanţele sunt ireale, prin urmare nu-mi pot face rău.
Va trebui să fim la fel de siguri ca tine, d-le Spock, dacă vrem să ne salvăm vieţile.
- Exact. - Dar asta nu e posibil.
Întotdeauna vor exista dubii.
Cea mai mică îndoială va fi suficientă să te ucidă.
Suntem doar nişte fiinţe umane, Spock.
Noi nu avem în capete mecanismul ăla de ceas, ca tine.
- Nu îl putem porni şi opri. - Va trebui.
Spock, o uniune mintală Vulcaniană.
Foarte bine, domnule.
Inginere...
Mintea ta în mintea mea...
gândurile tale în gândurile mele.
Gloanţele sunt ireale...
fără corp.
Sunt doar iluzii.
Umbre...
fără substanţă.
Nu vor trece prin corpul tău
pentru că nu există.
Ele...
nu...
există.
Ireal.
Doar apariţii.
Sunt umbre.
Iluzii.
Doar nişte fantome ale realităţii.
Sunt minciuni...
înşelăciuni...
fantome fără corp.
Vor fi ignorate.
Căpitane.
Trage.
Căpitane, eu... nu înţeleg.
Nici eu. E în perfectă stare de sănătate.
Ce s-a întâmplat? Unde am fost?
Chiar aici, se pare.
Dar acea fată...
era aşa frumoasă,
atât de reală.
Îţi mai aminteşti şi altceva?
Nu.
Bun. Poate că asta explică de ce e aici.
Nimic nu a fost real pentru el, cu excepţia fetei.
Căpitane.
Obiectul Melkotian.
Citirile senzorilor.
Obiectul a început să emită raze M de o natură instabilă ridicată, căpitane.
Locotenente, sună Alarma Roşie.
D-le Chekov, scutul deflector la maxim.
Fazerele fixate pe ţintă.
Energia de ieşire creşte peste nivelele măsurabile, căpitane.
Fazerele, pregătiţi-vă să trageţi.
A...
dispărut, domnule.
Raportul pagubelor, locotenent.
Nici o pagubă, domnule.
Toate punţile raportează funcţionalitate completă.
Căpitane Kirk...
nu aţi ucis.
Acesta e felul vostru?
Este.
Luptăm doar când nu avem de ales. Noi preferăm căile de contact paşnice.
Eu vorbesc pentru o alianţă de creaturi prietene care cred în acelaşi lucru.
V-am căutat doar să vă alăturaţi nouă.
Misiunea noastră e încă una de pace.
Apropiaţi-vă de planeta noastră şi fiţi bineveniţi.
O delegaţie va veni să se întâlnească cu voi.
Avertizările noastre au luat sfârşit.
Excelent.
Locotenent, anulează Alarma Roşie.
D-le Chekov, reia cursul original, factor warp 2.
Factor warp 2, domnule.
Căpitane.
Pot să pun o întrebare?
Nu trebuie să răspunzi dacă ţi se pare prea personală.
Sunt sigur că îţi voi putea da un răspuns, d-le Spock.
După amiaza aceasta,
ai vrut să omori,
nu-i aşa?
Dar nu a ucis, d-le Spock.
Dar a vrut s-o facă, doctore.
Aşa ţi s-a părut ţie, d-le Spock?
Da, căpitane.
D-le Spock...
ai absolută dreptate.
Exact aşa a fost.
Omenirea...
gata să ucidă.
Aşa a fost în 1881.
Mă întreb
cum omenirea
a reuşit să supravieţuiască.
Ne-am învins instinctul pentru violenţă.
Traducerea în limba română: Bordea Gabriel Diacritice şi corectarea textului: Mr H.