Din episoadele anterioare...
Aduc înnoire şi voi stabili aici, la Camelot, un nou soi de domnie,
pentru voi, oamenii!
Vestea s-a dus. Oamenii se adună.
E bine.
Puterea asta... Îţi face rău. Te costă scump.
O simt... Simt ce simte şi ea.
Spune-mi că ai ce-ţi doreşti şi mă voi opri.
- Nu poţi câştiga lupta asta. - Atunci s-a terminat.
Dacă ai acest dar, de ce ţi-l refuzi?
Dacă nu cumva te temi.
Opreşte-te! Dă-mi sabia!
Locul ei e pe fundul lacului ăsta!
Nu!
Îmi pare rău!
Traducerea şi adaptarea: Felixuca şi Shadow
Nifty Team
Excalibur!
Nu!
- De când e plecat Merlin? - Au trecut patru nopţi.
Crezi că se mai întoarce?
- Nu ştiu. - Ţi-a făcut rost de sabie.
- Nu te-ar lăsa baltă după aceea. - Merlin e imprevizibil.
Crezi că are un plan, că ştie ce face?
Aşa sper.
Poate ar trebui să ne oprim, să aşteptăm să treacă.
Nu-mi spune că pe rege îl sperie câţiva stropi de ploaie.
Camelot e la doar câteva ore de mers în şa.
Ar trebui să ne vedem de drum. Hai să ne întrecem!
- Opriţi-vă! - Eşti teafără?
Ajutor! Tata! O să-l ucidă!
Unde? Arată-ne! Încotro?
- Pe acolo. - Vino!
- Acolo! - Haide!
Ia-l în şa!
- Dă-i drumul! - Tată!
Dă-i drumul! Regele tău îţi porunceşte!
Bine, lăsaţi-l jos!
- Tată! - Ajută-mă să-l duc înăuntru.
- De ce? E un ucigaş! - Fă cum îţi zic!
Mi-a ucis fratele! Merită să atârne-n ştreang!
LuÄƒm doar ce ni se cuvine.
Nu luaÅ£i nimic fÄƒrÄƒ Ã®nvoirea regelui vostru!
- Ce sat e ăsta? - Exham, sire.
Nu-i treaba domniei tale. Ne rezolvăm singuri problemele.
Nu vrem să vă ţinem din drum.
Îmi pare rău, tată...
Cum a început totul?
L-am găsit lângă trupul fratelui meu
c-o piatră în mână şi cu sânge pe faţă.
Am văzut, nu-i aşa, băieţi? E un ucigaş, sire!
- Vrem doar să se facă dreptate. - Atunci vrem acelaşi lucru.
- Cum te cheamă? - Katelyn.
Te rog... Nu-i lăsa să facă asta.
- Cine e staroste pe aici? - Fratele meu, Wade.
E cel pe care l-a ucis.
Înseamnă că eu voi conduce acum. Mi se zice Ewan.
Alege câţiva oameni care să te însoţească.
- Unde? - La Camelot.
Îl vei acuza doar atunci când se va putea apăra.
Sire, putem să ne facem singuri dreptate.
Şi eu vă zic că nu e nevoie!
Nu gândeşti limpede când vrei să te răzbuni!
Când veţi auzi cum a fost, veţi lua hotărârea cuvenită.
Da. Atunci alege-ţi oamenii.
Mâine dimineaţă, la Camelot, vom auzi povestea de-a fir a păr.
Eşti sigur? Puterea Camelotului are nişte hotare.
Atunci astăzi trece de ele. Vino!
Încă ţi-e greu s-o stăpâneşti?
N-ai permisiunea să vii neanunţată după pofta inimii.
- Mi-a fost milă de tine, dar gata. - Asta să fie? Milă?
- Nu mai am nevoie de tine, Sybil. - Ba eu cred că ai.
Aici eşti printre străini. Doar eu te înţeleg cu adevărat.
De ce Igraine? Oare de ce ea?
E limpede.
Ca să ajung la Camelot, să mă apropii de Arthur...
şi să-l ucid.
Şi apoi?
Apoi iau coroana care e, de drept, a mea.
Şi după aceea?
Ca de obicei, n-ai gândit suficient de departe.
Ba m-am gândit foarte bine.
Nu. Ai nevoie de prieteni.
- Ba nu. - De aliaţi.
Am încercat să închei o alianţă. A dat greş.
Morgan, fără aliaţi şi prieteni,
tronul îţi va fi luat înainte să apuci să şezi în el.
Nu te pricepi la politică.
Nimeni nu te cunoaşte, Morgan. Îl ştiu pe Arthur, nu pe tine.
Ştiu că-s fiica lui Uther.
Fiica lui Uther, sora lui Arthur... Nu te mai defini prin alţii.
Trebuie să-ţi faci un nume al tău.
Nu mai închei niciun pact cu vreun nobil războinic.
Nu războinici. Cu neguţători, cu bătrânii satelor.
Neguţători şi bătrâni? Ăştia ar fi aliaţii mei?
Sunt oameni de rând, uşor de influenţat.
Am traversat marea până aici şi pe drum am ascultat ce se vorbea.
Nimeni nu te pomeneşte. Unii vorbesc despre Arthur.
Dar cei mai mulţi spun că se tem.
Nu-şi mai recunosc patria şi asta-i înspăimântă.
Nimic nu-i mai puternic decât frica.
Ţii minte cum e să te temi.
Şi când vine cineva care îndepărtează temerile,
cum să nu-l iubească?
Cum să nu-l venereze?
Aşa că-ţi vei face noi prieteni.
Şi toţi vor vorbi despre domniţa Morgan...
Cum înţelege ea suferinţa poporului, cum îi este prietenă...
Şi cum i-a fost luat tronul care i se cuvenea de drept.
Nu vor vedea că le împărtăşesc durerea.
Vor vedea doar sluga lui Arthur, căutând trădători.
Vei fi primitoare şi blândă... Restul se va rezolva de la sine.
Vor ajunge în curând.
- Cum adică? - Aseară am trimis invitaţii.
Organizezi un festin în cinstea lor.
Ospitalitatea domniţei Morgan e generoasă, ca mila ei.
- Dai prea multe ordine. - Fă-mi pe plac de data asta.
Dacă dau greş, alungă-mă.
Poartă-l pe ăsta.
Nu iarăşi... Pleacă!
Alţi oameni. Unde o să doarmă? Cine organizează toate astea?
Bună întrebare. Tu ce zici, căpriţo?
Capra ta era în odăile mele din nou. E a doua oară săptămâna asta.
- Iertare, stăpână. - Ai grijă de ea!
Merlin?
Nu!
Nu acum.
Nu-i un moment potrivit.
Lasă-mă în pace!
Cum vom ţine judecata?
Vino în sala tronului cu Gawain, Ulfius, Brastias şi Leontes.
- O să-ţi explic. - Aş vrea să fi fost Merlin aici.
Tu eşti mareşalul Curţii. Eu sunt regele. N-avem nevoie de el.
Ştiu ce avem de făcut. Aduceţi-l pe om.
- Înălţimea ta... - Guenever.
Cred c-ai băgat de seamă că e o problemă.
Zi de zi vin alţi oameni, ceea ce-i bine,
dar noi încă n-am orânduit definitiv lucrurile.
- Vom rămâne aici, nu-i aşa? - Da. Ce-i cu asta?
N-avem nicio rânduială.
Cu ce-i vom hrăni pe oameni? Unde vor dormi?
Sunt nevoiaşi, dar pot şi oferi ceva în schimb.
Voi organiza lucrurile... Dacă n-ai nimic împotrivă.
Nu. Ai binecuvântarea mea.
Uciderea lui Uther... a lăsat ţara fără rege.
Siguranţa din trecut s-a năruit. E vremea să făurim un nou început.
Când totul e în schimbare, atât de repede...
e uşor să te simţi... trecut cu privirea.
Nu vrea să credeţi că v-am uitat.
Vreau să vă dovedesc că vă sunt prietenă
şi să vă asigur că orice temeri sau întrebări aţi avea...
mi le puteţi împărtăşi oricând.
Stăpâne, trebuie să spunem adevărul!
Îi mulţumim surorii regelui pentru îndurare şi bunătate.
Dar cu toţii suntem mulţumiţi de domnia lui Arthur.
La fel ca mine.
Tribunaluri aici, la Camelot?
Suntem în inima regatului.
Trebuie să ne împrăştiem valorile în fiecare comunitate.
- Acestea au deja datinile lor. - Am văzut de ce soi.
L-ar fi ucis înainte să apuce să se apere.
Atunci de ce ai nevoie de noi? Un rege poate judeca singur.
Şi cum să-l judecăm noi? Vom ucide mai mulţi decât ei.
Scopul judecăţii este să descoperim cauza.
Cele şapte motivaţii ale lui Aristotel:
Şansa, natura, impusul, obiceiul, raţiunea, pasiunea şi dorinţa.
Au zis că ucigaşul a fost văzut dând lovitura.
- Ce importanţă mai are cauza? - Aceasta este esenţială.
Nu ştim cine a atacat, cine s-a apărat.
Dacă descoperim cauza, vom determina şi adevărul.
Vom discuta cele ce le vom auzi şi vom da verdictul împreună.
Şi pedeapsa? Tot împreună o vom hotărî?
Nu. Doar eu voi purta acea povară.
Predaţi-vă săbiile! Cu toţii.
Sabia ta.
- Nu căutăm gâlceavă. - Atunci nu-ţi trebuie pumnalul.
Să nu scoţi o vorbă. Ai înţeles?
Colfur, stai în picioare! Katelyn, ia loc.
Sire, nu-i nevoie să-ţi pierzi astfel timpul.
Ne putem rezolva singuri problemele.
Ne e ruşine cu ne dai nouă atenţie când ai atâtea de făcut...
N-aveţi de ce. De asta suntem aici.
Astăzi judecăm uciderea starostelui din Exham, Wade,
şi pentru a-l pedepsi pe cel care l-a atacat, Colfur.
E doar prima judecată din Camelot. Sigur vor urma multe altele.
Ca rege al vostru, vreau să fac dreptate în toată ţara
şi voi începe de astăzi.
Ewan, tu vei vorbi primul.
Povesteşte-ne despre sat şi despre fratele tău, Wade.
Nu ştiu de unde să încep. Fratele meu era un om bun.
Satul nostru e paşnic.
N-am avut probleme până să vină cei de teapa lui.
De ce?
Face numai probleme. Mereu se plânge de ceva.
Îi învrăjbeşte pe oameni, agită spiritele.
- Ce ai de spus? - Nu-mi pun lacăt la gură.
Cui îi place, bine. Cui nu, treaba lui.
De ce v-aţi încăierat?
Contează doar cum s-a sfârşit iar Wade a primit ce merita.
Dar de-ntrebi cine a lovit primul, acela am fost eu.
De ce te căutase Wade?
Era arendaşul fratelui meu. Îi era dator cu bani.
De luni bune nu-i plătise nimic.
De asta venise Wade? Ca să-şi ceară plata?
De-ar fi aşa, nu aveam de gând să-i dau o leţcaie.
Te aflai pe pământul lui. Trebuia să-l plăteşti.
Când o face plopul pere şi răchita micşunele!
Vezi, Măria Ta?
Fratele meu îl putea izgoni de-acum un an.
Dar n-a făcut-o. Era un om prea cumsecade.
Şi uite unde a ajuns!
Până să-ţi baţi gura degeaba, nu mă interesează.
- Nu mai pot fi salvat. - Nu de asta am venit.
- Cum te cheamă? - Tomal. Pe tine?
Am dreptate când zic că eşti mercenar?
Da.
Eşti priceput?
Încă-s în viaţă.
- Pe cine vrei să ucid? - Pe nimeni.
Atunci ce doreşti?
Un atac care să lase cicatrici şi sânge.
- Uşor. De ce? - Îţi pasă?
Nu.
Atunci ne-am înţeles.
Ce s-a ales de lumea asta? Se duce de râpă.
- Dumnezeu ne va izbăvi. - Nu prea cred.
Pe cine vrei să bat?
Pe mine.
- Mâncare. - Ce faci?
Îmi trebuia o odaie şi nu aveam.
Peste tot e prea mult zgomot. Zgomot şi oameni...
- Tu ai făcut asta? - Trebuia să mă gândesc.
În ultima vreme n-am mai apucat.
Tremuri. Merlin, asuzi!
Mi se întâmplă mereu, după aceea.
După ce? După ce?!
- De unde ai rănile astea? - Le-am cerut.
- Merlin, nu te înţeleg. - Cine să-i priceapă pe vrăjitori?
Arthur e în sala tronului, ţine o judecată.
De ce face asta? E fix ce vreau eu să spun...
Fă-ţi oricâte planuri vrei, dar oamenii...
Da... Ţi se pun în cale.
Ieşi.
Nu... Am prea multe de făcut.
Merlin, Arthur are nevoie de tine!
Sire, ai auzit tot ce era nevoie.
Colfur recunoaşte c-a pornit cearta. L-am văzut ucigându-l pe Wade.
Nu-i umbră de îndoială.
Trebuie să înţelegem motivul ca să-i hotărâm pedeapsa.
Ce importanţă are motivul?
Dacă-l respecţi pe rege, ţi se va face dreptate.
V-aţi certat pentru că ai refuzat să-l plăteşti pe Wade?
- Răspunde-i regelui! - De ce?
- Încerc să înţeleg. - A venit la mine, ne-am certat.
I-am zdrobit căpăţâna cu o piatră. Ăsta e adevărul.
Preferi să mori în loc să vorbeşti?
Crezi că dacă vorbesc se va schimba ceva?
Te foloseşti de mine ca să vezi dacă justiţia ta dă roade.
O să-mi fii tu pavăză când totul se va termina? Nu!
Aşa că n-are rost să vorbesc!
Ce mai contează acum, sire?
Fratele meu e mort şi el merită aceeaşi soartă!
Tăcere!
Să luăm o pauză. Mâncaţi ceva.
E o crimă. Legea talionului.
- Gawain? - Nu-şi putea plăti datoriile.
L-a ucis pe proprietar. E o execuţie.
Colfur n-a recunoscut.
A zis că dacă ar fi venit după bani, n-ar fi vrut să-l plătească.
- E acelaşi lucru. - Ba nu.
Când l-ai întrebat din nou, n-a mai răspuns.
Dacă Wade venise pentru altceva?
Arthur, îţi pierzi timpul. Avem multe altele de făcut.
Execută-l pe Colfur şi hai să ne vedem de treabă.
Vei fi văzut în continuare drept un conducător puternic.
De ce fugea fata când am întâlnit-o prima oară?
- Fugea după ajutor. - Nu.
- Încerca să scape. - Tatăl ei era atacat.
De ce nu s-a dus la un alt sătean?
Când l-ai întrebat pe Colfur de ce venise Wade la el,
s-a uitat spre Katelyn.
Parcă voia să fie sigur că ea n-avea să deschidă gura.
Morgan!
Sibyl.
- Au găsit-o în pădure. - Îndepărtează-te de ea!
S-o ducem în pat. Nu, în odaia mea.
Maica sfântă a fost bătută... Nu mai suntem în siguranţă.
Adu apă şi haine!
Văd... că suferi alături de ei.
Tot mai socoteşti că nu mă pricep la politică?
Nu pierde ocazia, copilă. Foloseşte-o!
Du-te... Du-te!
- Am nevoie de ajutor. - Din partea unei femei?
A fugit în loc să ceară ajutor. Nu înţeleg de ce.
Trebuie să fiu sigur.
Nu-l pot osândi la moarte fără să fiu sigur.
A ucis un om. De ce ţi-e aşa de greu să-l condamni la moarte?
Pentru că vreau, de data asta, chiar să se facă dreptate.
Şi cred că uneori oamenii fac lucruri rele...
cu motiv întemeiat.
- Ce frumos este... - Uneori vin aici ca să meditez.
N-am mai văzut niciodată marea.
Arthur e un om bun. Îi ascultă pe cei din jur.
Chiar îi pasă de oameni.
Nimeni nu mă poate ajuta. E vina mea.
- De ce? - Am fugit.
Tata mi-a zis s-o fac. Ştiam că vine Wade.
De ce venea la voi?
Starostele o ia pe orice fată, când aceasta devine femeie.
- Nu! - Aşa e datina.
Oamenii nu fac nimic ca să oprească barbaria asta?
Nimeni nu se pune cu cei din neamul lui Wade şi al lui Ewan.
Igraine nu se înşela.
Da, ăsta e motivul. Ea află şi acum...
vin oaspeţi nepoftiţi când încerc să mă gândesc.
- Cine a mai fost aici? - Nu contează.
Adică... doar eu?
Eu... iar şi iar?
- Ce vrei? - Ai stat aici.
Voiam să rămân puţin singur.
- Ce-i asta? - Voiam să am imaginea de ansamblu.
Ce vrea să însemne?
Arată doar că primul val... este complet, la suprafaţă.
Dar am rămas în urmă. Mai avem multe de făcut.
Biblioteca.
Cum adică "primul val"?
Sosirea aici, ocuparea Camelotului, recrutarea de oameni.
- Cum merge judecata? - Vii şi tu?
Nu. Ideea asta "strălucită" a fost a ta.
- Mergi până la capăt. - Aşa voi face.
În curând voi fi bine.
Dar aveam nevoie... de asta.
Te voi veghea.
Altă ambuscadă. E grav...
Nu putem călători fără protecţie. Spune-le femeilor...
Domniţă Morgan.
- Îmi cer iertare. - N-ai de ce.
- Cum se simte? - Vede cineva de ea.
Iertare. Mi-a fost ca o mamă de când eram mică.
Cum e cu putinţă să se întâmple aşa ceva?
- Bea. - Mulţumesc!
Calul purta însemnele familiei Pendragon.
Purta culorile noastre?
Dar... aşa ne protejăm!
Ridic stindardul ăsta pe drumurile mele comerciale.
Tot am fost atacaţi.
Am arborat stindardul în sat,
dar tot ne-au fost luate grânele şi femeile tinere...
Nimic nu e sub control. Şi suntem supuşi loiali.
Asta... nu-i protecţie.
Înţelegem că-i fratele domniei tale.
Dar ne scufundăm în haos pe zi ce trece, tot mai mult.
Şi ăsta e adevărul gol-goluţ.
Nu voi lăsa să se mai întâmple. Niciodată!
Mai sunt şi alţii care se simt trădaţi?
- Da! - Mai sunt şi alţii.
Trimit un mesager la fratele meu, care să ne reprezinte pe toţi.
Când va afla, va lua măsuri.
Ştiu că va îndrepta lucrurile. Aveţi încredere în el!
Între timp, daţi-le de ştire şi celorlalţi care gândesc ca voi.
Spuneţi-le să vină diseară la castelul Pendragon.
Spuneţi-le că regele va veni la chemarea surorii sale.
- Să-l chem pe mesager? - Nu te obosi.
Atunci ce aşteptăm?
- Trebuia să fie mort şi îngropat. - Aşteaptă cu oamenii tăi!
Ce rost are? Am luat o piatră şi i-am spart capul.
- Îmi merit pedeapsa. - Oamenii trebuie să afle.
Te pot cruţa. Ai avut motiv. Dar oamenii trebuie să-l ştie.
- Ţi-am zis că nu vreau. - Atunci va continua să se întâmple.
- Nu-i răspunderea mea. - Atunci cum să se schimbe ceva?
- Nu-i chiar aşa de simplu. - De ce?
- Ieşi, Katelyn. - Nu.
Ţi-am zis să ieşi. Te rog!
Familia lui Wade are pământul pe care e aşezat satul.
Are întâietate la orice recoltă.
Dau prima brazdă în orice fermă în fiecare toamnă.
În noaptea de dinainte nunţii mele,
Wade şi tatăl lui Ewan şi-au cerut dreptul.
Nu eram din partea locului. Nu auzisem de obicei.
Starostele poseda primul orice femeie.
Mama lui Katelyn mi-a zis
la două zile după nuntă.
A murit la naşterea lui Katelyn.
Katelyn, Wade şi Ewan sunt fraţi.
Lui Wade şi lui Ewan nu le pasă.
Fraţii vin după orice fată.
- De ce n-ai plecat? - Nu greşisem cu nimic!
Trebuie să vorbeşti! Obiceiul trebuie să înceteze!
Nu pot! Katelyn nu ştie că nu-i copilul meu.
Dacă va afla... o voi pierde!
Uită-te la mine, om în toată firea, plâng ca un copil.
Nu sângele vă uneşte, ci amintirile.
Tot ce ai învăţat-o, tot ce ai sacrificat pentru ea...
Iubirea ta îi curge ei în vene.
Spune-i şi vei vedea cât de mult te iubeşte.
Ştiu. Crezi că fetele din sat nu vorbesc despre asta?
Am ştiut dintotdeauna.
Şi... nu te-am iubit mai puţin.
Tu... eşti tatăl meu.
Wade venise după ea. Şi i-am zis să fugă.
I-am zis să mă uite şi să fugă cât mai deoparte.
Lui i-am zis că-l voi ucide până să se atingă de fata mea.
Aşa a început lupta.
Ai ceva de spus?
Ştiam toate astea. Ăsta-i felul nostru de viaţă.
Obiceiurile din satul vostru nu se mai acceptă.
Starostele munceşte mai mult decât ceilalţi.
El are voie să aleagă primul
şi niciun micuţ rege creştin n-o să poată schimba asta.
De astăzi se schimbă!
Mult noroc. Care e verdictul?
Prin prezenta, Colfur e exilat din satul Exham.
Te poţi întoarce să-ţi iei lucrurile. Apoi pleacă din sat pentru totdeuna.
- Mulţumesc. - Exil!? Pentru crimă?
Exilat pentru o crimă înfăptuită să apere onoare fiicei sale.
Audierea s-a terminat.
- Ce păcat... - De ce?
Dacă aşa se face dreptatea la Camelot...
...domnia ta va fi foarte scurtă.
- N-a avut nevoie de mine. - Mulţumesc că te-ai interesat de el.
A fost o fată care a murit... Şi a fost vina mea.
Credeam că pot controla ceea ce încercam să fac.
- Te închizi prea mult în tine. - De ce te deranjează?
Pentru că, uneori, văd frânturi din omul care-ai putea să fii.
- Ai făcut toate astea pentru mine? - Aş face orice pentru tine.
În seara asta trebuie să străluceşti, copilă.
În seara asta, lumea e a ta.
Aşa că... străluceşte.
Du-i pe amândoi prin spate!
Ceea ce le fac femeilor...
Crezi că se întâmplă şi în alte sate?
Nu ştiu.
Poate.
Oriunde s-ar întâmpla... trebuie să oprim lucrul ăsta.
Aşa o să facem.
Mulţumesc... Pentru ceea ce ai făcut cu Katelyn.
Cu plăcere.
Doare?
- Nu-i mare lucru. - Mincinosule.
Ce ai mai folosit până acum?
- Nimic. - Sper că sabia asta merită efortul.
La câte răni ai, ar fi bine să devină o sabie legendară.
E o sabie minunată, însă o să fie... legendară
dacă face ceva fantastic cu ea.
Merlin... Cine eşti cu adevărat?
Cum ar trebui să răspund la aşa ceva?
Bun, cine ai fost înainte să apară Arthur?
Înainte să apară Uther?
Acelaşi.
- Unde te-ai născut? - Contează?
Nu contează, însă sunt curioasă.
Te ascunzi.
Chiar şi atunci când nu eşti aici, te ascunzi.
- Nu asta-i socoteala mea. - Ba da.
- Cât despre tine? - Ştii totul despre mine.
Cornwall... Uther... Aici...
Însă înainte de Cornwall... Atunci cine ai fost?
Am fost... puternică.
Înfumurată...
Naivă...
...şi plină de speranţă.
Trăiam fără griji într-o familie înstărită.
La ce visai?
Visam la un soţ care m-ar considera egala lui.
L-ai găsit?
Nu.
Îmi pare rău.
Şi mie.
- Nu! - Ce s-a întâmplat?
Oamenii care se apropie de mine iau foc.
Cum ai devenit omul ăsta?!
- Nu te zgârci cu băutura aia. - Am înţeles, Sfântă Maică.
Ai grijă ca toată lumea să mănânce pe îndestulate.
Tu eşti... Locuieşti aici cu sora regelui?
Nu, am venit pentru mâncare.
Le dădeai ordine servitorilor. Ba aici locuieşti.
De ce călugăriţa lui Morgan mă plăteşte s-o snopesc în bătaie?
Aveam nevoie... de-un acoperiş deasupra capului.
Şi asta... i-a convins.
Te rog... Nu mă judeca.
- Asta-i tot? - Da, dle. Mulţumesc.
Ai mult de umblat.
Nu face greşeala să te pui cu mine.
Vezi tu, noi avem propria justiţie.
Şi eu. Şi mama mea a fost violată.
Aşa c-am păstrat un loc special în inimă pentru cei ca tine.
Nu regele tău conduce aici. Eu conduc.
Cu cât vorbeşti mai mult, cu atât ai mai multe probleme.
Aşadar, Colfur, ăsta eşti tu?
Te ascunzi în spatele unui micuţ rege şi al luptătorilor săi?
Omul ăsta trebuie exilat!
Chiar eu voi duce judecata la îndeplinire.
Te rog, nu-mi sta în cale.
Avem o problemă.
- ...Mi-a ucis fratele. - Ăsta-i ultimul avertisment!
Întoarce-te la casa ta.
Care-i problema, uriaşule? Ţi-e frică să lupţi?
O să primeşti pedeapsa pe care-o meriţi.
Iar fetiţa ta va primi ceea ce i se cuvine.
El.
El nu reprezintă o problemă.
Supuşii mei...
În seara aceasta, vă întâmpin cu plăcere în castelul Pendragon.
Unde-i regele? N-a sosit?
Îmi pare rău, însă a fost prea ocupat să vorbească cu mine.
Poftim?
Mi-a trimis solul înapoi
cu mesajul că e prea ocupat să se ocupe de problemele noastre.
- Prea... ocupat? - Şi eu sunt la fel de frustrată.
N-am cum să fiu altfel.
Acum totul mi-e clar... Am ajuns la limită.
Tot ceea ce odinioară a fost sigur, sub domnia tatălui meu,
acum e în pericol.
Toţi suntem în pericol.
Îi sunt loială fratelui meu, însă mă tem pentru viitor.
Mă întreb cu ce-i suntem datori unui rege dacă e prea ocupat pentru noi?
În sfârşit!
Nu staţi cu mâinile-n sân! Ajută-mă!
Ţi s-a spus că Colfur trebuie exilat!
Crezi că cuvintele tale înseamnă ceva aici, în lumea adevărată?
- Aici n-ai făcut nimic. - Uită-te-n jurul tău...
Ăsta nu mai e satul tău.
Eu nu sunt prea ocupată pentru voi.
Am auzit de necazurile voastre şi mă întristează.
Puteţi fi siguri că-n seara asta depun un jurământ solemn,
îmi iau angajamentul în faţa voastră c-o să vă apăr cu preţul vieţii mele.
Britania are nevoie de-un conducător puternic.
Da.
Lăsaţi-mă să vă dovedesc lucrul ăsta.
Tu. Vino încoace.
El e cel vinovat?
Da. El e cel care m-a bătut.
Nu!
Da!
Pot pleca oriunde.
O pot lua de la capăt. Nu mă poţi opri!
Pleacă... şi-o să te găsim. Fugi... şi-o să te vânăm.
Oriunde ai fi, Camelot va fi umbra ta.
Meriţi să mori
de zece ori pentru fiecare femeie căreia i-au făcut rău.
Ajunge, Gawain.
Nu meriţi nici măcar să ne cureţi săbiile.
De azi înainte, fiecare femeie din satul ăsta e protejată
de oamenii mei, de stindardul meu.
Dacă o femeie va avea de suferit, sau oricine, ei vor afla.
Exham e de-acum parte din Camelot.
Omul ăsta reprezintă orice om care a furat de la voi.
Orice om care v-a prigonit...
Care v-a violat femeile şi fetele şi v-a brutalizat fiii.
Omul ăsta reprezintă orice om
care v-a făcut să vă simţiţi zadarnici, dispreţuiţi şi slabi!
Omul ăsta reprezintă orice om care v-a furat orice urmă de demnitate
şi v-a făcut să fiţi ruşinaţi
că aparţineţi unei ţări care odinioară era măreaţă!
Eu, Morgan, fiica lui Uther... vi-l ofer vouă.
Aşa se face dreptate!
Subtitrare de Felixuca şi Shadow www.niftyteam.ro