- Până la urmă, te-au concediat? - Mulţumesc, surioară!
Să fim sinceri, Tom... era de aşteptat.
- Tată, sunt fiul tău, Tom. - Tom.
Are Alzheimer.
Wendy, te rog, trebuie să ştiu ce s-a întâmplat.
Trebuie să ştiu de ce tata a devenit persoana de acum.
Singurul lucru de care îmi amintesc este un nume...Metzler.
Are de a face cu un vechi spital psihiatric din zonă. Greenlake.
Metzler era medic acolo.
Una este sa ţi-o tragi cu nevastă-mea, dar încearcă să i-o tragi şefului meu
că atunci eu ţi-o voi trage ţie.
Îţi aminteşti de Donald Metzler?
Ne-am cunoscut acum mulţi ani.
Mi-am petrecut cei mai buni în acest loc, ocupându-mă de el.
Toţi bărbaţii pe care-i ştiu lucrează la Agenţia Naţională de Sănătate.
La naiba!
A fost mama ta. Ştia că nu mă poate cumpăra pe mine,
aşa că a cumpărat-o pe mama ta.
J. Cleaver.
Cine este tatăl meu adevărat?
Traducerea şi adaptarea dani67 www.titrari.ro & Phantom
De ce m-ai lovit? Pe cine protejai?
Nu!
- Nu. Nu. - E în regulă, tată.
- Nu. Nu. Nu. - Vrei puţină apă? Ţi-e sete?
- Nu. Nu. Nu. - Ce anume vrei?
Nu, nu, nu, nu.
Totul e în regulă. Încearcă să dormi.
Tu nu eşti Edith.
Te-ai întors, în sfârşit.
Am nevoie de o băutură.
- Mi-ar prinde bine un Bloody Mary. - Ai revenit la vechile obiceiuri?
Idiotul distructiv care nu dă doi bani pe nimeni în afară de el însuşi?
Pun pariu că nu ai sos Worcester.
- Te întorci, ne distrugi vieţile, apoi... - Sos de soia?
apoi fugi de responsabilităţi. E ca un copil. Sos de mango.
De la accident e ca un adolescent violent.
- Tom! - Ce?
De ce faci aşa? Ce s-a întâmplat? De ce nu-i vorbeşti?
- Cui? - Tatei.
Tatei?
SÄƒ-Å£i arÄƒt ceva.
Să vezi ceva.
M-au minţit, toată viaţa.
M-au minţit!
- Nu înţeleg. - Atunci eşti mai toantă decât pari.
El nu e tatăl meu. Tu nu eşti sora mea.
Totul e o minciună.
- De ai astea? - Secretara, cred. Wendy.
Ea era mâna lui dreaptă.
A vrut să-mi spună când am fost la ea,
dar a tăcut şi mi-a trimis astea.
- Şi eu aş fi... - De unde naiba să ştiu?
Vrei să ştii partea cea mai tare? J. Cleaver, tatăl meu,
e aceeaşi persoană de la care veneau plăţile misterioase ale lui tata.
Dar nu e aşa, fiindcă e dement.
Era la Greenlake,
locul unde Metzler lucra ca doctor.
Acelaşi Metzler pe care tata îl investiga.
Acelaşi despre care am găsit un dosar în biroul său...
în acea zi în care mi-a dat o bătaie soră cu moartea.
Mama era acolo? La Greenlake?
Nu ştiu.
- Dacă el e tatăl, mama mea e ea? - Mama? Mama mea.
- Mama mea, la naiba! - Încerc să înţeleg. Nu are sens.
- De ce ar fi făcut-o? - Nu ştiu!
Şi dementul ală prost este singurul care ştie răspunsurile.
Odată, l-am găsit pe tata plângând în biroul său,
şi nu erau doar câteva lacrimi. Plângea în hohote.
Ţinea în mâini o fotografie de-a noastră... de când eram copii.
- Când a fost asta? - La un an după ce ai plecat.
Când l-am întrebat ce s-a întâmplat, a tăcut...
Mi-a spus că-i era dor de copilăria noastră.
Părea plauzibil, dar...
M-a impresionat privirea lui.
Ce o să facem, Tom?
Mă duc să-l văd pe Metzler.
E o idee bună, după arest şi spargere?
Ca să fiu sincer, Nancy, nu mă interesează.
Mulţumesc frumos. Cum rămâne cu mine şi tata?
Eu nu am un tată.
Tom Ronstadt, am o întâlnire cu superiorul tău.
Îl voi anunţa că aţi sosit.
Scuzaţi-mă. A sosit dl Ronstadt.
Nu, nu acum. Dă-l afară.
Îmi pare rău, dle Ronstadt, dl Metzler are o problemă urgentă...
Nu puteţi intra!
- Tu ai pus să fiu arestat? - Aici este o întâlnire privată.
Acum o săptămână în urmă am fost arestat fără motiv. Tu eşti de vină?
Cum să fi făcut asta?
Tatăl meu te cerceta în anii '70,
când erai medic la Greenlake.
Te rog să pleci, Tom.
- A aflat de malpraxis. - Cheamă paza.
Ne reunim peste zece minute.
Toată reputaţia ta este construită pe integritatea morală
dar el ştia altceva, nu-i aşa? Sam ştia altceva.
Fugi! Aşa, fugi!
- Îţi cer doar să-mi fii loială... - Gândeşte-te la familia ta.
Am nevoie de ajutorul tău, Wendy!
Demascându-mă pe mine te demaşti şi pe tine.
Pot suporta. J. Cleaver. Nu el l-a plătit.
Greenlake.
Amărăciunile tale...
ţi le îneci în băutură?
Vino.
- Ce naiba e asta? - Vechiul meu scuter.
Valerie?
- De când? - Ai fost plecat 18 ani, Tom.
- Ai pierdut multe lucruri. - Unde mergem?
La Hebden, să o vedem pe Wendy.
- Nici gând. - Bine, merg singură. Dă-mi adresa.
Avem nevoie de răspunsuri.
Şi eu mă bucur să te revăd.
Wendy, vrem doar să-ţi vorbim.
Wendy, deschide uşa! Crezi că au ieşit prin spate?
Nu, sunt în bucătărie. Le văd.
Te vedem, vino afară!
- E ridicol! - Wendy, tu mi-ai trimis certificatul?
Ce ştii despre tatăl lui Tom?
Nu vrea să vă vorbească.
Plecaţi!
Ce e cu astea?
De ce oamenii îşi pun pitici de teracotă în grădină?
Deschide sau piticul o încasează.
Da, eu l-am trimis.
- Dar nu mai am nimic de spus. - Cine este mama mea?
Nu ştiu.
- Este Edith? Era Edith mama noastră? - Numai mama ta.
Nu ar trebui să vă spun asta.
Ea credea că nu poate avea copii, de aceea te-au adoptat.
Îmi pare rău, Tom.
- Cine era? - Nu ştiu.
Ai plecat din cauza discuţiei aprinse pe care am auzit-o că ai avut-o cu tata?
Băutura îl distrugea.
Se comporta într-un mod egoist şi stupid.
Nu l-aş fi ajutat să distrugă totul.
Adică?
Lasă-mă să-mi trăiesc viaţa.
Familia ta.
Copiii tăi.
Tom.
Nancy.
Băieţelul şi fetiţa ta.
Nancy e cea specială, ai avut-o pe cale naturală,
dar Tom este diferit.
Pe Tom l-ai avut printr-un mod neobişnuit.
Cum ai făcut să-l ai pe Tom?
Soţia ta, Edith,
îşi dorea un copil.
Amândoi vă doreaţi un copil.
Apoi Tom a intrat în viaţa voastră.
- Edith. - Soţia ta.
Frumoasa ta soţie, Edith.
- Mama noastră. - El i l-a dat lui Edith.
- Cine i l-a dat? - A venit la ea.
Sam?
Sam, cine l-a dat pe Tom lui Edith?
Metzler.
Metzler v-a dat un copil?
De la Greenlake?
Asta îşi dorise dintotdeauna.
Putem vorbi?
Vino la mine acasă. În câteva ore termin.
Acum?
Mă simt pierdut.
Ar fi trebuit să las totul aşa cum era.
Nu mai ştiu cine sunt.
Nu-ţi fie teamă.
Te simţi mai bine?
Micul dejun la pat.
Tu mănâncă ceva.
Eu o sun pe mama.
Mamă, Tom voia să te întrebe ceva legat de Greenlake.
I-am spus că ai lucrat acolo.
Vă amintiţi de un pacient Jonathan Cleaver?
Vorbim de circa 30 de ani în urmă.
Toţi demenţii sunt la fel, nu-i aşa, Clopoţel?
Mamă, ştii bine ce întreabă.
Când lucrai acolo, ţi s-a părut că se întâmplă ceva ciudat cu medicii,
- cu Metzler? - Nu chiar.
Persoana pe care am suspectat-o întotdeauna era Ricky Tulse.
Ricky... Tulse?
Un infirmier, lucra cu Metzler.
Era un pervers. Cum se zice?
Masochist. Îi plăcea să facă rău oamenilor.
Sadic.
Corect.
În jurul său era o umbră de îndoială, şi a plecat în acelaşi timp cu Metzler.
Se întâmpla ceva suspect, dar nimeni nu ştia ce.
Mai mă întâlnesc cu sora lui, Audrey.
Ea e drăguţă, dar el...
După dvs., ce se întâmpla?
- Ce se bârfea? - Nu au mai fost probe concrete.
Da, dar... cine erau suspecţii?
Erau şi tineri acolo.
Toţi erau oameni cu probleme.
Erau vulnerabili. Tulse avea acces la ei.
Îi plăcea să-i privească.
Şi, după cum se mai spunea, îi plăcea să-i filmeze.
Era o fixaţie de-a lui. Ceva straniu.
Ceva violent.
Închipuiţi-vă şi voi.
Îi forţa să facă sex?
În scop...
În scop pornografic?
Zvonurile spuneau, şi nu spun că a fost aşa, că au fost gravidităţi.
Sugeraţi că aceste gravidităţi..
au fost cauzate de Tulse?
Eu nu spun nimic.
Asta vorbeau oamenii.
Că Tulse era o persoană ciudată.
M-ai întrebat de bârfele de acolo. Sunteţi mulţumiţi? Astea erau.
- Tom, nu înseamnă că... - Trebuie să-l găsesc.
- Ai un minut... - Da, sigur.
Cu el?
E calm. Nu încerca să-l mai îneci de data asta.
Făceam mereu baie împreună, cu ani în urmă, când eram mic.
Am văzut fotografiile.
Tu m-ai crescut.
Mi-ai făcut baie, m-ai hrănit,
m-ai şters la fund.
Şi totuşi nu sunt fiul tău, nu-i aşa?
Vin dintr-un loc josnic.
Aş fi vrut ca tu să fi fost tatăl meu.
Tu, nemernicul pe care l-am urât 18 ani.
De ce nu eşti tu?
Alo?
Tom, Mike are probleme. A fost suspendat de la serviciu.
Poliţia spune că maşina lui te-a accidentat.
Nu era el la volan. Am văzut cine conducea.
Atunci de ce şi-a asumat vina?
- Te-a suspendat. - Până la sfârşitul investigaţiei.
După tot ce am făcut pentru el, libidinosul dracu!
De ce ţi-ai asumat vina?
- Mi-au sugerat că aşa ar fi bine. - Cine?
Gorila care mă strângea de boaşe.
Tom, tu trebuie să fii atent
cu Metzler.
E un nemernic nemilos. Am văzut ce-a făcut.
Mike, am nevoie de ajutorul tău.
Am nevoie de ajutorul tău, amice.
Fii cu ochii în patru.
La naiba.
E asistenta lui aici. E asistenta lui Metzler.
Ce face aici?
- Să ne ascundem sub birou! - Ce?
Nu avem de ales.
Vin.
Nu te agita, mi-am uitat poşeta.
Ce păcat.
Puteam să mă uit sub fustă de aici.
Bingo.
E ironic că a ajuns să trăiască aici.
- De ce? - I se mai spune blocul nebunilor.
O mulţime de foşti pacienţi de la casa de nebuni au ajuns aici.
Dă-mi 15 minute.
Dacă nu te chem...
vino după mine.
Ce este?
Întreţinere lifturi.
Ricky Tulse?
Da... cine întreabă?
Numele meu este Tom Ronstadt.
- Sunt fiul lui Samuel Ronstadt. - Cine?
M-a trimis Donald Metzler.
Aş dori să vorbim despre Greenlake. Ai fost infirmier acolo, nu-i aşa?
Aş vrea să-ţi pun câteva întrebări.
Atunci intră.
Scuze pentru deranj.
Femeia de serviciu este în vacanţă.
Ia loc.
Vrei ceva de băut?
Nu, mulţumesc.
În caz că te întrebi... am cancer.
Îmi pare rău.
Până la urmă dai colţul... mai devreme sau mai târziu.
Are şi avantaje.
Te-a trimis Metzler?
- Într-un fel, da. - Adică?
A spus că eşti persoana potrivită pentru a vorbi despre Greenlake.
Nu ar face niciodată asta.
Don Metzler n-ar vorbi niciodată despre Greenlake
şi nu te-ar fi trimis la mine.
Lasă vrăjeală şi spune-mi de ce eşti cu adevărat aici.
Am descoperit recent că tatăl meu e cineva numit Jonathan Cleaver.
A fost un pacient internat la Greenlake foarte mult timp.
E posibil să mă fi născut acolo.
Vreau doar să aflu adevărul.
De ce am fost îndepărtat de familia mea de către Donald Metzler.
Ştii cine este mama ta?
Şi ce vrei de la mine?
Ce ştii despre copiii născuţi la Greenlake?
Tatăl... Tatăl meu adoptiv...
a fost un jurnalist.
Îl investiga pe Metzler.
Şi nu voi avea odihnă până nu aflu de ce.
Crezi că sunt implicat în asta?
Doar ai muncit acolo.
Mi s-a spus că erai apropiat de Metzler.
- Cine ţi-a spus? - Prefer să nu spun.
Aşa deci.
Îţi voi spune despre Greenlake.
Îţi voi spune tot ce vrei să ştii...
dar nu acum.
Altă dată.
Acum sunt obosit.
Vrei să-ţi scrii numărul de telefon pe o hârtie ca să te sun?
- Cum a fost? - Bizar.
- Trebuie să beau ceva. - Îmi convine.
Eram curioasă dacă te duci acasă diseară.
Nu se duce.
Stă aici cu tine.
Bine, te voi aştepta.
- Încă un pahar, bine? - Da.
Nu ai avut nevoie de o femeie înainte, nu?
N-ai lăsat vreo femeie să facă parte din viaţa ta înainte.
De ce?
Decizii greşite.
N-am întâlnit vreuna care să mă pună cu picioarele pe pământ.
Toţi au nevoie de cineva.
E în regulă dacă recunoşti asta.
Tom, sunt Ricky Tulse.
Treci mâine pe la mine, îţi voi spune tot ce vrei să ştii.
Crezi că maşina mea va mai fi aici când ne întoarcem?
Să fie furat un Cinquecento albastru? Ai puţină încredere în ea.
Ţine uşa. Mersi.
Am uitat cardul de membru la sală. Ar trebui să trăiesc într-un bloc.
Mersi că ai venit.
- Acum e acum. - Eşti bine?
Dacă nu va vorbi din cauza mea, voi aştepta afară.
Ricky?
Sunt Tom. Tom Ronstadt.
E cineva?
Rahat.
Mamă.
- Mamă. - Nu-i mama ta.
Ba da. Mamă, aşteaptă-mă. Sunt aici.
Tată opreşte-te. O confuzi, nu e mama ta.
Nu-i ea. Îmi cer scuze.
- E o doamnă, e altcineva. - Vreau la mama.
- Nu-i mama ta. - Vreau la mama.
- Nu este aici. - Vreau la mama.
- Vreau la mama! Unde e? - Nu e aici, tată.
Nu e aici.
Unde e?
E în regulă, suferă de Alzheimer.
Sunt bine. Unde e?
N-a fost omorât.
Cine ştie ce e pe cardul ăla de memorie.
Dacă e altă ameninţare?
Mi-e frică. Mi-e teamă pentru copii.
Pentru mama.
- Du-te acasă. - Nu vreau să te las singur.
Du-te acasă.
Nancy?
Nance?
Tată?
Ştiam eu că o să vii la mine într-o zi.
Tu.
Sau unul din ceilalţi.
Ca să fiu sincer, dacă ai fi venit acum cinci ani
ţi-aş fi spus să te cari,
însă acum, când mai am câteva luni de trăit...
Îţi faci apariţia.
Ai tot dreptul să ştii adevărul.
Măcar atât.
Nu l-ai fi obţinut de la nemernicul de Metzler.
Eu sunt tatăl tău.
Mama ta a fost o pacientă numită Ellen Hughes.
Am violat-o.
Era o tânără frumoasă
şi am vrut-o, deci am silit-o.
N-a fost singura.
Am violat multe alte paciente...
apoi am fost prins.
Un doctor a aflat ce se întâmpla
şi ar fi trebuit ca totul să se termine.
Doar că numele doctorului era Donald Metzler.
Mi s-a alăturat.
M-a încurajat.
Nu ştiu ce ştia tatăl tău...
dar Metzler era tulburat de ce a făcut.
A făcut nişte investigaţii,
a aflat că soţia tatălui tău era deprimată,
o femeie educată pentru a fi o gospodină care nu putea să aibă copii.
Aşa că tu ai devenit premiul.
Fiule,
viaţa m-a pedepsit pentru ce am făcut.
Dar nu şi pe el.
Nu şi pe nenorocitul acela.
A scăpat basma curată.
Trăieşte fără griji, pe picior mare.
Dacă ţi se acordă şansa,
termină ce a început tatăl tău.
Prinde-l pe nemernic.
Prinde-l pe Metzler.
Scoate adevărul la lumină.
Nancy, unde-i tata?
- Nu e aici. - Ce?
Nu e aici.
Ce s-a întâmplat?
A plecat. Nu mai pot face nimic.
Unde a plecat?
La un centru de îngrijire.
Pur şi simplu?
Nu, nu pur şi simplu! Nimic nu e aşa!
Dar am făcut asta.
Pentru că am nevoie de o pauză, să mă liniştesc.
Pentru că nu mă mai simt în stare.
Am făcut asta ani la rândul,
m-am gândit numai la binele lui şi a trebuit să-l suport atâta timp.
Mi-a ajuns. Trebuia să mă ajuţi, dar nu ai fost deloc aici.
- Îmi pare rău. - Şi sunt gravidă.
Sunt gravidă şi credeam că am pierdut sarcina.
Mersi.
- Cine-i tatăl? - Kevin.
Kevin dentistul.
Cel mai plictisitor om din lume.
Nu voiam un copil cu el.
Putea fi mai grav.
Trebuie să vezi ceva.
Am violat multe femei.
Ştiu adevărul.
- Ştiu al cui sunt. - Tom, te iubeşte.
O întrebare.
Mai sunt şi alţii?
Tata a ştiut asta?
A făcut cercetări din nou, câţiva ani mai târziu, după ce mama ta murise.
- Când au început plăţile? - Metzler a încercat să-l cumpere.
J. Cleaver era o acoperire.
Ce li s-a întâmplat? - Te rog să nu mă implici, Tom.
Ce li s-a întâmplat celorlalţi copii?
Trebuie să sunăm la poliţie.
- Nu. - Astea sunt dovezi solide.
E mărturia unui mort. Nu dovedeşte nimic.
Spune că a fost implicat. Mai e şi Wendy.
Nu va depune mărturie.
Vreau pe el să-l aud spunând-o.
În plus, toată cariera mea am înfundat mulţi oameni nevinovaţi.
Acum îl voi prinde pe unul care merită asta.
Ce cauţi aici?
Ricky Tulse e mort. Asta e încălcarea proprietăţii, sun politia.
Nu m-aş deranja.
Sau acela e adevăratul meu tată?
A mărturisit.
S-a absolvit de ce a făcut apoi şi-a luat viaţa.
Nu ştiu despre ce vorbeşti, te rog să pleci.
Nu pleci nicăieri.
Mike, te sfătuiesc să mă laşi să trec.
Bine, atunci voi chema paza.
Nu e vorba despre încălcarea proprietăţii!
E vorba, dle consilier Metzler,
despre crime ce se pedepsesc cu închisoarea pe viaţă.
Orice ţi-ar fi spus acel nemernic, Tulsen, voi nega.
- Vei nega? - N-am nicio legătură cu acel individ.
Atunci de ce îi dădeai bani tatălui meu?
Nu i-am dat un sfanţ. Plăţi lunare trimise pe numele J. Cleaver.
- Urma să te demaşte. - Aiureli.
Ştia că eşti corupt, aşa că l-ai cumpărat. Aiureli sfruntate.
Ştia că eşti corupt,
că eşti inapt pentru meseria de doctor,
că nu poţi să ai grijă de pacienţii vulnerabili!
Tatăl tău nu ştia nimic.
Era de tot râsul. Nici nu miră faptul că a ajuns în halul ăsta.
Vindeai copii!
Tulse le viola.
A devenit un degenerat, dar tu,
ştiai că sunt oameni
care ar face orice pentru a avea un copil, că ar plăti oricât.
Ai făcut ce ţi-ai propus. Neagă asta.
Neagă!
Să-ţi povestesc despre tatăl tău?
Despre secretul pe care l-a păstrat în toţi aceşti ani?
Adevărul care a încercat să ţi-l ascundă?
Le-o trăgea acelor fete cu el.
Erau amândoi implicaţi în asta.
- Minţi. - Apoi totul a început să o ia razna,
şi a încercat să mă învinovăţească pe mine.
- Minţi. - Oare?
Minţi, l-ai plătit!
Pentru că mă şantaja.
N-a folosit un sfanţ din banii ăia.
Voia să-i folosească împotriva ta. Pentru a te demasca.
Şi de ce nu a făcut-o?
Spune.
De ce?
Fiindcă mă proteja.
Era să mă omoare cu bătaia.
Deoarece nu voia să ştiu adevărul.
Eu am fost singurul lucru...
Care l-a luat de la tine.
Şi l-a măcinat asta.
S-a urât pentru asta.
Voia să dezvăluie totul, dar nu a putut, fiindcă...
ar fi însemnat ca eu să aflu.
Şi nu a putut face asta.
Şi-a năruit sănătatea pentru a mă proteja.
Cuvântul tău împotriva mea.
Am dovezi.
- Te pot nimici, Metzler. - Aşa crezi?
- Sunt sigur. - Chiar aşa?
Demască-mă şi îl trag după mine.
Eu l-am distrus. Pe tatăl tău care îl îndrăgeşti aşa mult.
Ce mai zici acum, nemernic afurisit?
Nu poţi.
E tatăl nostru. E reputaţia lui în joc.
Asta e ceea ce îl reprezintă.
Ce scrii?
Îl fac de ruşine pe diavol.
Ce vrei să zici?
Nu există un principiu moral mai integru în jurnalism
decât adevărul şi a-l face pe diavol de ruşine.
Walter Lippmann, un om mare.
Ai încredere în mine.
- Ce zici? - E bun.
M-ar putea relansa în carieră.
Tabloidelor le-ar plăcea.
Sex, violenţă, corupţie.
- Nu mă interesează. - Ce vei face?
Voi sta aici.
Voi fi normal. Vechea mea viaţă mă plictisea de moarte.
Nu poţi fi normal, nu ştii cum e. Mă descurc eu.
În plus, vreau să-mi văd nepotul crescând.
Du-le materialul.
Vreau să ştii că am fost mereu fericit,
când eram mic.
Mereu m-am simţit în siguranţă, protejat, iubit.
Nu m-am simţit diferit.
Pentru mine, mama a fost cea mai bună mamă din lume.
Iar tu...
Tu ai fost tatăl meu, nu?
Te idolatrizam.
Voiam să fiu ca tine.
Tot ce făceam...
Te copiam.
Mă prefăceam că suntem la fel.
Ai fost acest om.
Şi acesta.
Dar nu mai eşti el.
Deja te-am pierdut.
Nu mai contează ce iese la suprafaţă acum,
ce va spune el.
Nu te mai pot răni.
Indiferent ce minciuni spune.
Ştiu că ai făcut acele sacrificii pentru mama.
Ştiu că te-a măcinat pe dinăuntru.
Vreau să-ţi zic...
Tată...
mulţumesc.
Dacă nu ai fi fost tu, cine ştie ce aş fi ajuns.
Ce viaţă aş fi avut?
Singurul meu regret
e că jumătate din viaţa mea nu am vorbit unul cu celălalt.
Încredinţându-i sufletul în mâinile lui Dumnezeu,
îi încredinţăm trupul înapoi pământului.
Din ţărână te-ai născut,
în ţărână te vei duce.
Traducerea şi adaptarea: dani67 www.titrări.ro & Phantom
Sync by minouhse
Pentru comentarii: www.tvblog.ro Miniserie completă.