OBITELJ BORGIA
SMRT NA KONJU SIVCU
Recite mi, kardinale, koja je talijanska riječ za top?
Nemamo takvu riječ, generale.
Za barut? Trzaj? Baražu? Topovsku kuglu? Artiljeriju?
Ne razumijem vas. -Onda će vam trebati novi jezik.
Vaša će Italija uskoro oglušiti od zvuka topova.
Budi tiho. -Promatraju li nas?
Ne, ali kozar čeka vani na moju glasnu i javnu ispriku.
Zlostavljao si kozara? -Strašno. -Kao što zlostavljaš mene?
To je bilo drukčije zlostavljanje, draga.
Gioffre, jesi li u vrtu? -Jesam, majko.
Pridruži mi se, molim te. -Samo trenutak.
Moj se muž igra s perjem.
Sviđa li ti se? -Jako je dražestan.
Ali nedostaje mu tvoja snaga.
Onda me moraš zvati. Kada ti zatrebam.
Moram se ujutro vratiti svojemu mužu.
Zašto? -Zato što mi je muž.
Zato što naš otac treba njegovu vjernost.
Trebao bih te zadržati ovdje u okovima, bila bi sretnija.
Zašto sumnjaš u moju sreću? -Zato što se nešto dogodilo. Znam to.
Što znaš? -Tvoje oči... Više ti glava nije u oblacima.
Gdje se moja mlađa sestra krije? -Ja sam žena lorda Sforze, brate.
Ako te povrijedi, ja ću povrijediti njega.
Onda bi mu bilo mudro da bude dobar.
U čemu uživa?
U lovu, bračnu krevetu.
Već mi se ne sviđa. -Ali doživio je nesreću, brate.
I sada ne može uživati u nijednomu. -Sretna nesreća?
Jest. Bog je dobar. -Ali oporavit će se?
Nažalost, hoće.
Više nisi dijete, seko.
Za to mu neću oprostiti. -Postojao je razlog za moj brak, brate.
Podsjeti me koji.
Blagoslovljene smo kardinalovom prisutnošću ovdje.
Nažalost, ljudski poslovi nadmašuju kardinalske dužnosti.
Naše duhovne dužnosti se prelako zaboravljaju.
Ali vaš doprinos opatiji i njezinoj obnovi se jako cijeni.
Naša nova časna sestra, sestra Marta, ima božanstveni kontraalt.
Sestra Marta? -Osjećam li porugu u vašemu tonu, kardinale?
Iako čak i ja mogu vidjeti ironiju u tomu.
Znala si? Kada si odabrala ovaj samostan?
Otkrila sam nakon što sam se zaredila.
Da su povučem s toga položaja? Dodijelim ga nekomu drugomu kardinalu?
Ne. Nikada vas se neću osloboditi, kardinale. Znala sam to.
Ne smijete me dirati, kardinale! Nijedan muškarac sada ne smije!
Ona koji me dira, koji živi u mojemu srcu, koji me svaku noć posjećuje,
umro je na križu prije mnogo stoljeća.
Imam još jednoga suparnika.
A Njega ne mogu ubiti. -Bogohulite!
Zar se želite staviti ispred milosti Božje, kardinale? -Ne.
Želim upravljati vlastitom sudbinom.
Tražila si da te oslobodim. -I oslobodili ste me.
Doveli ste me ovamo.
Provodim svoje dane u pokori i začudo, u miru.
Imate moć, kardinale Cesare Borgia, snagu,
sudbinu koju čak ni vi ne prepoznajete. Pročitali ste moje srce,
s nečim što je uistinu moglo biti uvid vraga, i predali ste me Bogu.
Možete koristiti tu snagu za dobro ili loše, ali sigurno ćete je koristiti
i cijela će se Italija promijeniti zbog toga.
Jesi li vidovita, sestro Marta?
Nisam, ali mislim da sam dobila uvid u ono što pokreće vaše srce.
Nikada više neću voljeti drugoga muškarca.
Sada biste trebali otići, kardinale.
Zabranjeno je!
Sestro Marta?
Tražio si da se sastanemo nasamo, oče. -Jesam, sine.
Primili smo podatak da više od 25.000 francuskih vojnika ide prema Milanu.
Bože dragi! -Uistinu. Apokalipsa.
Dug je marš od Francuske do Rima. Svašta se može dogoditi.
Milano će dozvoliti siguran prolaz!
Il Moro je jasno obznanio svoje namjere. -A Firenca?
Reci ti meni. Posjetio si Firencu.
Firenca sluša svojega savjetnika. -A on se zove Niccolo Machiavelli.
Uvjerio me da Firenca neće poduzimati ništa ako ne bude napadnuta.
A ako bude? -Poduzet će nešto.
Njezino nešto možda ne bude bilo dovoljno za nas.
Francuska vojska može izmijeniti cijelu jednadžbu!
Je li Kardinalski zbor čuo? -Nije, ali hoće.
Već možemo zamisliti neslogu, kako se svi dijele u frakcije.
Suočavamo se sa bitkom za vlastito preživljavanje.
Bojim se grmljavine, Paolo. -Često dolazi prije ljetnih pljuskova.
Ne! Gdje ti je mašta?
Bog vježba svoju srdžbu. Jupiter proteže mišiće.
Moj muž skida udlagu.
Uskoro će opet hodati.
Što ćemo onda s našom ljubavlju? -Možemo se voljeti u tajnosti.
Već se volimo u tajnosti.
Znao si da ovo ne može zauvijek trajati? -Zašto ne?
Ponavljam, gdje ti je mašta? Nisi čitao Boccaccia? Petrarcu?
Znaš da ne znam čitati.
Da si čitao, znao bi.
Mladi ljubavnici su uvijek osuđeni na propast.
Gospo! Što ste radili?
Dođite ovamo.
Mokra si, gospo.
Jesam, lorde. Kiša vas smoči.
Želim da mi se žena osuši prije večere.
Da, gospodaru. -I više je ne želim vidjeti mokru.
Onaj mladi konjušar...
Paolo, gospodaru? -Želim sutra razgovarati s njime.
Milansko Vojvodstvo vašega rođaka sada je domaćin Karlovoj vojsci.
Ne zadugo. -Uistinu. Dozvoljava joj slobodan prolaz kroz svoj teritorij.
Prema jugu. -Onda se svi moramo moliti za oslobođenje.
Što misli kako će Papa gledati na ovu izdaju? -Izdaju?
Rečeno mi je da francuska vojska prijeti Napulju, ne svetom gradu Rimu.
Znači, proći će kroz Rim, ako dođe do njega, i ostaviti sveti grad netaknut?
Koji drugi ishod bismo mogli poželjeti?
Mislim da znate da kardinal Della Rovere ima samo jedan cilj:
svrgnuće Svetoga Oca. -Da, ozbiljna stvar, uistinu.
I s nekoliko presedana. -Koji je vaš stav prema toj mogućnosti?
Ja sam glasao za Svetoga Oca. -Onda može računati na vašu daljnju podršku?
Da, naravno.
Što biste mi drugo i rekli, njegovu sinu? -Uistinu.
Što još, kardinale Borgia? Što još?
Bilo bi vam mudro da budete postojani u ovoj situaciji, kardinale.
Imate još jednoga rođaka oženjena mojom sestrom.
I njemu bi bilo mudro da ostane postojan.
Da mu ja to kažem ili ćete vi?
Ili da ostavimo tu odgovornost vašoj sestri, Lukreciji?
Želiš razgovarati s konjušarem, lorde? -Želim, gospo.
O čemu, ako smijem pitati? -Želim da mi pripremi konje.
Moram se vratiti u sedlo.
Jesi li siguran da je to mudro, lorde? -Moja noga, hvala Bogu, zacjeljuje.
Što možemo potvrditi večeras.
Večeras? -Večeras. Predugo sam spavao sam.
Gospo. -Lorde.
Predivna si. -Čak i za Borgiu?
Tvoja ljepota nikada nije bila u pitanju. Samo tvoje porijeklo.
Kad smo kod toga, cijela kneževina će uskoro očekivati nasljednika. -Već?
Ne smijemo ih razočarati, zar ne?
Lorde!
Daj da ti pomognem!
Žao mi je, lorde.
Ne! Tako, tako!
Francuska vojska se kreće prema utvrđenomu gradu Lucci.
Mora proći Luccu da bi došla do Rima?
A Lucca neće pružiti nikakav otpor.
Možda će noga naše voljene Italije pružiti nešto utjehe.
Ne, Rodrigo. -Što?!
Zar nam je Napulj zabranjen? I rimski brežuljci?
Da ne govorimo o Firenci i Milanu.
Oni su dani u mjesecu, Rodrigo.
Zabranjen nam je ulazak? -Tako se čini.
Većina muškaraca to smatra nečistim.
Ali mi nismo većina muškaraca, Giulia Farnese.
Nadajmo se da ova krv nije predskazanje.
Lucca
Otvorit će vam kapiju, kralju, ali prvo žele razgovarati o uvjetima.
Pokažimo im uvjete.
Pali! -Pali topove!
To su moji uvjeti!
Kapetani! -Naprijed!
Napad!
Da naredim obuzdavanje, kralju? -Ne, daj im plijen! Poharajte grad!
Što može opravdati takav pokolj? -To je jednostavno rat, kardinale.
Predali bi vam se! -Kao što će mi se sada predati cijela Italija!
Vidim dvorce u plamenu. Vidim kako krv teče ulicama gradova.
Hoćete li vi biti taj, kardinale, koji će donijeti tu apokalipsu?
Jeste li vi klerik u crvenomu?
Ništa ne jedete, kardinale?
Teško mi je, kralju, prisiliti se da jedem.
Možda bih se trebao povući. -Ne! Neću to dozvoliti!
Vi ste nas pozvali u ovaj pokolj! Barem ćete sudjelovati u njemu s nama!
Ali, kralju... -Da, objedovat ćete s nama! Nećete se povući!
Vojska je poput zvijeri, kardinale! A ta zvijer mora biti nahranjena!
Mislite da vojnici žive od onoga što im platim?
Da marširaju sa mnom zbog sitniša kojeg im dajem?
Ne. Marširaju zbog ratnoga plijena, zbog pobjede.
Pobjeda!
Ovaj grad će biti ogoljen do kože do zore. Znate li zašto, kardinale?
Zato što znaju da još jedan ovakav napad neće biti potreban,
da će se vijesti o njemu proširiti poput plamena u štali,
da možda više neće dobiti priliku.
A tako su se radovali Firenci. -Misliš da bi nam se mogla oduprijeti?
Nakon večeras, sumnjam. Ali živimo u nadi, zar ne, kardinale?
Smijem li onda nešto zamoliti, kralju? -Pretvorili smo se u uho, kardinale.
Da mi date vašu velikodušnu dozvolu da idem prije vaše vojske u Firencu.
Da dogovorim uvjete prihvatljive Vašemu Veličanstvu
koji bi mogli spriječiti ponavljanje ovakvoga pokolja.
Nema želudac za pokolj. Generale, koji su naši uvjeti?
Slobodan prolaz naše vojske kroz Republiku Firencu.
25.000 vojnika smještenih kod firentinskoga stanovništva.
Namet od 200.000 dukata za trošak naše vojske dosad.
Želite da vam plate za invaziju njihove republike?
Još smo kratki za 200.000, kralju. Troškovi su vam se dosad udvostručili.
Onda 400.000. -Kralju, zahtijevao bih, kao znak dobre volje,
taoce iz svih najvažnijih firentinskih obitelji.
Ti zahtjevi su neobjašnjivo visoki. Možda ne pristanu na njih.
Onda se radujemo bitci.
Pogledam, a ono konj sivac; konjaniku njegovu ime je "Smrt".
Dana im je vlast nad četvrtinom Zemlje:
ubijati mačem i glađu i smrću i zvijerima zemaljskim!
I Mjesec, sav Mjesec posta kao krv
i zvijezde padoše s neba!
A nebo, nebo iščeznu kao savijena knjiga, iznova i iznova,
a sve se planine i otoci
pokrenuše s mjesta!
I sunce pocrnje kao dlakava kostrijet!
Donosim vijesti, oče. O apokalipsi.
Ako me još uvijek čuješ.
Francuski kralj je razorio Luccu. Vojska mu ide prema Firenci.
Ali njegov cilj je tvoje Napuljsko Kraljevstvo
koje ćemo možda morati napustiti.
Oče.
Oče, treba mi barem znak.
Na sve vijeke vjekova. Amen.
Čuo si što se dogodilo u Lucci, sine? -Cijeli svijet je čuo, oče.
Kralj Ferrante je umro. -Uistinu.
Je li se pokajao? -Već je godinama bio mrtav, za smisao i logiku.
Ali napuljsko prijestolje je konačno slobodno. Alfonso će ga tražiti.
I francuski kralj ga traži.
Vojska mu ide prema Firenci. -Onda moramo skupiti sve snage koje možemo.
A koje su to snage? -Vojska Papinske Države. Sforzina vojska.
Vojska lordova Romagne. -Misliš da se mogu oduprijeti francuskoj vojsci?
To su sve snage koje imamo! -Pod čijim vodstvom?
Stjegonošinim, vojvode od Gandije, Juana Borgie.
Zaslijepljen si ljubavlju, oče!
Možeš li predložiti alternativu?
Oče, daj meni kontrolu nad njima. Ja ću učiniti ono što je potrebno.
Nemaš iskustva u bitci. -Juan ima? -Da. Odgajan je za ovakav trenutak.
Cijeli se život pripremao za ovakav događaj.
On se igrao rata, oče. Tek treba iskusiti realnost.
Imat će Condottiere da ga savjetuju.
Ako se Firenca odupre Francuzima, onda još možda i imamo vremena.
Misliš li da hoće?
Ekskomunicirat ćemo Firencu ako primi francusku vojsku!
Ekskomunicirati cijeli grad, Vaša Svetosti?
Medicije, Pazzije, Machiavellija, cijelu Vladu!
I spalit ćemo onoga Savonarolu! Nećemo više trpjeti suprotstavljanje!
Onda morate ekskomunicirati pola kršćanstva.
Jer je pola svijeta protiv nas. -Nećemo trpjeti ovu herezu! Izdaju!
Ovo je stolica sv. Petra! Mi smo glas živućega Boga!
Sjedit ćemo u njoj do smrti
i vatre pakla će se sručiti na one koji nam se suprotstavljaju!
Svi ćemo uskoro biti testirani do krajnjih granica.
Vi ste ili s nama ili ste protiv nas.
Ovime ekskomuniciramo onoga
heretičkoga izdajnika
kardinala Guiliana Della Roverea.
Tražimo vašu podršku ove prevažne objave.
Zahtijevamo vašu poslušnost! Zato...
Dignite ruke, Vaše Uzoritosti.
Molio bih.
Vaša Svetosti, smije li vicekancelar govoriti?
Da, kardinale Sforza. Smije.
Ne bi bilo mudro
koristiti najvišu crkvenu kaznu za tako mali efekt.
Na što vicekancelar misli?
S ekskomunikacijom ili bez nje, ova invazija se nastavlja.
Svi ćemo se morati prilagoditi novoj stvarnosti.
Trebaš se smatrati sretnom, gospo, što više nisi Borgia.
Kako to misliš? -Francuska vojska je prošla kroz Milano.
Moj rođak Ludovico joj je dao slobodan prolaz kroz svoje vojvodstvo.
Ako se Firenca ne bude oduprjela njihovu napretku,
uskoro ništa neće sprječavati njezin put prema Rimu.
Malo znam o politici. -Znaš kako su dani tvoga oca možda odbrojeni.
Ja ću uvijek biti kći svojega oca.
I osim ako se grdno ne varam, vjerujem da su se Sforzine vojske,
tvoja i tvoje rođakinje Katarine, zavjetovale boriti za njegove ciljeve.
To obećanje je bilo dio bračnoga dogovora.
A ti nikada ne bi povukao svoje obećanje. -Katarina već jest.
Ali ti, lorde, nikada ne bi bio tako nečastan.
Je li nečasno pomagati u svrgavanju pape Borgie?
Nečasno je kao i uklanjanje svinjskoga izmeta s vatikanskih zidina.
Jesi li bolesna, gospo?
Možda me tvoje riječi vrijeđaju. -Onda mi oprosti što sam izravno govorio.
Ali razumij da će Sforzina vojska
možda marširati uz francusku vojsku ako je Firenca primi.
Lorde, nije mudro ovako me uzrujavati.
Gospo!
Dođite.
Komu možemo vjerovati u ovoj mrtvačnici zvanoj Rim?
Možeš vjerovati meni.
Sforze iz Milana su nas napustile.
Pitam se, hoće li i Sforze iz Pesara učiniti isto?
Tvoja kći koja se udala za jednoga bi trebala znati. -Ne čujem se s njom.
Pitam se, bi li otputovala u Pesaro, saznala što zna? -Rado.
Nedostajat ćeš nam, u trenutku potrebe. -I ti meni.
Ali patit ću zbog tvoje odsutnosti, ako ti to olakšava.
Postojao je ispovjednik kada sam se zaredio.
Franjevac, najsvetiji od svih ljudi.
Izašao bih iz njegove ispovjedaonice kao dječak okupan u jutarnjoj rosi.
Bez briga. Jasna uma.
Žudimo za tom jasnoćom uma u ovim vremenima.
Pozovi ga u Rim.
Dok budem putovala u Pesaro.
Francuski kralj traži od Firence slobodan prolaz svoje vojske.
Naravno! -Traži da 25.000 njegovih vojnika bude smješteno kod stanovnika.
To će trebati izglasati na Vladi. -Čuli ste što se dogodilo u Lucci.
Je li to da? -Da.
Zahtijeva namet od 400.000 dukata za dosadašnje troškove invazije.
Bože dragi! Kakva drskost! -Odgovor je da.
Da? Moramo platiti privilegiju da nas napadnu?
Čuli ste što se dogodilo u Lucci! -To sve više zvuči genijalno.
Zahtijeva taoce od sljedećih obitelji kao zalog dobre volje: Medici.
Da. -Pazzi. -Da. -Gilberti. -Da.
A sada, lorde Medici, kada ste predali Republiku Firencu,
možemo li barem natočiti vino?
Ovdje je genijalnost na djelu, kardinale.
Je li vaša? -Jeste li ikada svjedočili pokolju, veleposlaniče?
Pijmo onda.
U ime velika boga, pokolja.
Čuo sam šaputanja o vašoj ekskomunikaciji, kardinale.
Uistinu. Ja sam čuo ista o vašoj. -Mojoj?
Čuo sam glasine da bi cijela Firenca mogla biti ekskomunicirana
ako se grad preda Francuzima.
Možda to ovisi o nečijoj definiciji predaje.
Želim dobrodošlicu Vašemu Veličanstvu i francuskoj vojsci
u dobri grad Firencu. Ali bilo bi mudro, Veličanstvo,
ako biste jahali kroz naš grad s kopljem u zraku.
U zraku? -Vaše koplje je simbol osvajanja,
a Firenca nije osvojena.
Upravo suprotno, želimo vam dobrodošlicu raširenih ruku.
G. Machiavelli. -Vaše Veličanstvo?
Naše koplje u zraku nas sprječava da uđemo u vaš grad.
Možda da ga nagnete unatrag, Veličanstvo?
A što bi to simboliziralo? -Beskrajnu snalažljivost Vašega Veličanstva.
Gospo. -Jesam li na pravomu mjestu? Domu Lukrecije Borgie?
Sforze. -Sforze.
Gospa Giulia Farnese, gospodaru. -La Bella Farnese.
Mogu li vam predstaviti svoju rođakinju, Katarinu Sforzu?
Ugled vam je nadaleko poznat. I priče o vašoj vojnoj vještini.
Ovo su problematična vremena. -Uistinu jesu. A ona koju sam došla vidjeti?
Vaša draga žena, Lukrecija? -Nije dostupna.
Nadam se da nije ništa ozbiljno. -Politika naše Italije ju je uzrujala.
Sve nas je uzrujala.
Vas Papa sluša, Giulia Farnese.
U određenim vremenima.
Prosvijetlite nas.
Hoće li se oduprijeti ovoj francuskoj invaziji?
Hoće li nam svima donijeti krvoproliće i pokolj?
Vi ste dobro upoznati s krvoprolićem, gospo Sforza?
Sačuvala bih svoju vojsku za bitke u kojima mogu pobijediti.
Ako me pitate hoće li prihvatiti svrgnuće s mjesta pape,
odgovor je nikad. -S kojom će se vojskom suprotstaviti Francuzima?
Vojskom Papinske Države. Vojskom lordova Romagne, obitelji Colonna.
Vojskom obitelji Salviati, Sforza. -Onda smo osuđeni na propast.
Nismo. Kuća Borgia je osuđena na propast.
Vojska kuće Sforza će ostati tamo gdje pripada, u Romagni.
Ali što je s lordovim brakom s kućom Borgia?
Što s njim? -Dopustit ćete Francuzima da marširaju na Rim i poduzet ćete...
Što i svi ostali u Italiji poduzimaju. Ništa.
Jeste li to podijelili s vašom dragom ženom Lukrecijom?
Premlada je da bi razumjela takve stvari.
Prepoznajete li nas, brate Raphaele?
Jedva, Vaša Svetosti.
Htio bih
opet biti običan svećenik
i olakšati si dušu vama.
Bio sam skrenut sa svoga poziva
zbog mukotrpnih zemaljskih poslova.
To je uistinu teško. -Ali Papa je vladar ljudi.
Da, on interpretira Božju volju, ali mora i vladati Papinskom Državom,
gradom Rimom, mora posredovati između svih kršćanskih kraljeva.
Bog se očituje kroz svijet.
Ne traži od nas da ga promijenimo, samo da živimo dobrim životom.
Veliko iskušenje me uskoro čeka. Čeka Rim, stolicu sv. Petra.
Francuski kralj i kardinal u njegovoj pratnji me žele svrgnuti.
Ako je to Božja volja, trebam li dozvoliti da se to dogodi?
Trebam li odstupiti sa svojega položaja,
otići za tobom na Apenine i živjeti poput sv. Franje?
Položaj vam je dan s razlogom, Vaša Svetosti. -Jesi li siguran, fratre?
Vi ste izabrani. Imate dužnost za ispuniti.
Vi ste čovjek. Zgriješili ste, naravno.
Bez sumnje, niste uspjeli u mnogim stvarima.
Ali vaš položaj, uloga za koju vas je Bog izabrao,
u tomu ne možete doživjeti neuspjeh.
I ne sumnjajte, Bog vas promatra.
Ako mu otvorite srce, On će vas voditi.
Sada molite oprost za vaše grijehe
i duša će vam biti isprana.
Djem mi je opet u snovima, Giulia. I dalje ne može pričati.
Može li netko dobiti malariju o ovim planinskim regijama?
Sigurna sam da planine imaju svoje bolesti, ali ne znam koje.
Ali jesi bolesna, Lukrecija. Opiši svoju bolest.
Budim se s mučninom. Povratim sadržaj svega što sam jela noć prije.
Znojim se. Dođe i prođe. -Kada dođe i prođe? -Jutra su najgora.
Posjećuje li tvoj muž noću tvoju postelju?
Doživio je lovačku nesreću, Giulia.
Spavao je sam od pada. -Kako čudno.
U zoru moramo napustiti dvorac, prije nego što se lord Sforza probudi.
Imaš li ovdje prijatelja kojima se možeš povjeriti?
Postoji sluškinja. Francesca.
Postoji konjušar.
Paolo.
Možeš vjerovati tomu konjušaru? -Svojim životom.
Bio je dobar prema tebi?
Bio mi je jedina utjeha ovdje.
Onda nam može dati konje.
Rekla si da je čudno.
Zašto je čudno, Giulia Farnese? -Zato što, Lukrecija, ljubavi,
prepoznajem simptome tvoje bolesti. I ne zove se malarija.
Trudna si.
Preveo King Eric www.prijevodi-online.org