Mulţumim. Revenim după o scurtă pauză.
Fiul vostru e grozav.
Aşa-i.
- Uite. Are admiratoare. - Ai auzit? Fiul nostru are admiratoare.
- Păi e un Wysocki. Normal că are. - Cred că sunteţi foarte mândri de el.
- Eu sunt mândră. - Să mergem la bar. Să mai luăm de băut.
Da.
Cum merg pregătirile de nuntă?
Nu-l pot reţine pe Jarek mai mult de o oră să luăm ultimele decizii.
- Dar sunt foarte emoţionată. - Da.
Cu ce te ocupi, Rog?
Sunt ortodont. Chirurg stomatolog.
E fascinant, după cum sună.
Roger, te rog îmi mai aduci una până încep iar să cânte?
Sigur.
- Nu eşti pe bune cu el. - Ba da.
Ba nu.
Wysocki.
Bine.
Vin. Da.
- Să ghicesc. - Trebuie să plec.
- Îi spun eu lui JJ. - Auzi, poţi s-o duci acasă pe Elena?
- Sunt cu cineva. - Te rog, te rog.
Care e regula? Are nevoie de scaun de maşină
sau e destul de matură să meargă fără?
- Iubito, trebuie să plec. - Nu.
Vrei să vin cu tine?
Nu. E vorba despre o crimă. Dina şi Roger te vor conduce acasă.
- Bine. - În regulă.
- Te iubesc. - Ne vedem acasă,
- când termin. - Bine. Ai grijă.
- Bun venit în Boystown, Wysocki. - Salut, Monroe. Ce mai faci?
- Mă bucur să te văd. A trecut ceva vreme. - Din câte am auzit,
- te descurci destul de bine, nu? - Da.
Doamna inspector şef te trimite prin tot oraşul?
Doar în cartierul tău, în seara asta. L-ai cunoscut pe partenerul meu, Evers.
De unde vă cunoaşteţi?
Am făcut parte din aceeaşi echipă,
asiguram securitatea unui şeic.
Mi-a părut rău să aud de partenera ta.
A fost greu, după 15 ani împreună.
A pÄƒÅ£it ceva la serviciu?
Nu e vorba de genul Äƒla de partenerÄƒ, puÅŸtiule.
Aşadar...victima este Lance Dolan.
Multiple plăgi prin înjunghiere.
Era unul din liderii comunităţii homosexualilor.
- Agent imobiliar. - Levitic, 18:22.
Ştii ce înseamnă versetul acesta din Biblie, nu?
Înseamnă că e o crimă din ură, ceea ce înseamnă că Boystown va sări în aer.
- Ăsta-i un loc de întâlnire? - Da.
- Care-s regulile? - Parchezi cu faţa,
înseamnă că vrei companie, parchezi cu spatele, înseamnă că ai găsit.
- A mai fost cineva aici în seara asta. - Da.
Avem aici urme de sânge aparţinând unei a doua victime.
Poate că Dolan l-a lovit pe criminal înainte să fie omorât.
- S-a găsit cuţitul? - Încă nu.
Sună la spitale. Poate îl are încă în burtă.
Doamnă inspector şef...
Îţi place să mergi pe covorul roşu, nu?
Niciodată nu se alterează senzaţia.
Vreau să te porţi cât mai frumos. Preluăm ancheta.
Mi s-a spus că este o crimă din ură.
Încă nu ştim dacă aşa este, domnule consilier Blevins.
Doamnă inspector şef. Aş fi preferat să ne întâlnim în condiţii mai bune.
Condiţii că acestea ar trebui să nu mai existe.
Vreţi să nu spun nimic
despre asasinarea unuia din membrii marcanţi ai comunităţii noastre.
- Să-mi ascund îngrijorarea. - Nu, sigur că nu.
Voi prelua eu sarcinile privind comunitatea dacă veţi considera necesar.
E necesar să-l găsiţi pe cel care a făcut asta. Şi repede.
Locul crimei e sângeros, dle consilier. Ceea ce înseamnă că avem multe dovezi.
De obicei rezolvăm repede cazurile astea.
Det. Wysocki va prelua acest caz.
E foarte important pentru mine şi alegătorii mei
să avem un membru al comunităţii noastre care să participe la anchetă.
Nu trebuie să vă faceţi griji.
- Îl am pe partenerul meu. - Bine.
Nu sunt eu peştele cel mare din consiliul local,
dar vă spun ceva despre comunitatea noastră, doamnă Colvin:
suntem influenţi, educaţi şi bine organizaţi.
Putem face lucrurile să se schimbe.
Ca femeie cu două rase, trăind în acest oraş,
înţeleg cum este să nu-ţi apere nimeni interesele, credeţi-mă.
Dar iau în serios crimele din ură.
Sper...
Fiindcă, pe cuvânt,
dacă acest caz nu este tratat cu cea mai mare seriozitate,
cu rezultate satisfăcătoare,
mă voi concentra pe schimbarea dvs.
Domnule consilier.
- Eşti bine? - Da.
- Deci acum ai partener homosexual? - N-am nicio dovadă că n-ar fi.
Să vedem cum dovedim cine a făcut asta.
Un lucru e clar la bigoţi,
dacă ucid un om din cauza inclinaţiilor lor sexuale,
cu siguranţă vor ucide şi pe alţii.
CODUL CHICAGO Sezonul 1 Episodul 11
Traducerea: Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Doamnă inspector şef Colvin.
- Mulţumesc că ai venit. - Şi eu.
Ce mai faci?
- A trecut ceva vreme, nu? - Prea multă.
- Ce mai face Dina? - Ar trebui s-o întrebi pe logodnica mea.
- A trecut ceva vreme. - Mă scuzaţi, am dat de vreo belea?
Într-un fel.
Det. Wysocki e de părere că ai fi nemaipomenit
ca şi comandant la Investigaţii asupra bandelor.
În cazul de faţă, sunt de acord cu el.
Vom face numirea vineri, imediat după program,
iar noua numire ca şi comandant va începe de luni dimineaţa.
Vă mulţumesc mult, doamnă inspector şef.
Vreau să te gândeşti la un plan de acţiune pentru departamentul tău,
- fiindcă vreau să te apuci de treabă. - Am înţeles.
Încă o dată, mulţumesc.
Cu plăcere. Poţi să te întorci la lucru.
- Comandant, ce zici? - Mulţumesc.
Felicitări.
Cel mai bun şef pe care l-am avut vreodată. Persoanele de faţă se exclud, desigur.
Toată dimineaţa m-au sunat cei de la comunitatea homosexualilor şi lesbienelor.
Cum stăm cu cazul?
Cercetarea locului n-a adus prea multe indicii,
iar camerele de supraveghere nu funcţionează în zona aia, deci...
- Nu prea sună a progres. - Nici nu e.
Dar mă întâlnesc peste 20 de minute cu secretarul lui Dolan.
Poate face el ceva lumină asupra vieţii personale a victimei.
- Dacă întreabă cineva, eşti homosexual. - Poftim?!
Da. Altfel ne-ar fi luat cazul, dacă nu erai.
- Dar şi tu eşti, nu? - Nu. Eu am familie.
- Bună, domnilor poliţişti. - Det. Wysocki.
Bună. Det. Evers.
Salut, eu sunt Kyle, secretarul domnului Dolan.
Urmaţi-mă.
Kyle, cum îşi câştiga şeful tău banii?
Domnul Dolan se ocupa de amenajarea mai multor cartiere din oraş.
El a făcut Boystown ceea ce este acum.
La început, erau câteva cvartale.
Acum se întinde de la Lacul Michigan până la Sheffield Avenue.
Doar că nu avea deloc grijă de el.
Domnul Dolan obişnuia să meargă la acel loc de întâlnire
unde a fost atacat?
Ce făcea domnul Dolan în afara programului
- era strict problema lui. - Ştii pe cineva care ar fi putut
- să-i facă aşa ceva? - Da. Mai ales vreo doi.
Mesajele de ură.
- Aţi anunţat poliţia? - Nu. Eu i-am spus,
dar a zis că se simte onorat.
Dacă superi destui oameni, înseamnă că totuşi contezi.
Ştii cumva cine i le-a trimis?
Aveam un detectiv particular
care se ocupă de problemă şi ne-a dat câteva nume...doi fraţi.
- Ne-a spus că sunt, probabil, inofensivi. - Bine, asta ne ajută mult.
Mulţumesc, domnule preşedinte.
Am introdus pe ordinea de zi a consiliului local
următoarele aspecte...
Mai întâi...
Am vorbit cu prietenii noştri irlandezi.
Îşi fac griji în privinţa Teresei Colvin fiindcă îşi bagă nasul în afacerile lor
cu munca la negru. Consideră că nu faci destul
pentru a le proteja interesele.
Spune-le că uneori e mai bine să foloseşti bisturiul, decât furca.
Atâta timp cât i se taie craca, nu-i interesează ce foloseşti.
M-am gândit la o modalitate de a ne proteja interesele
şi de a testa şi loialitatea Teresei Colvin, în acelaşi timp.
Deci ţi-ai făcut deja un plan?
Da.
De-asta eşti cel mai bun.
Trebuie să presupunem că nu vom mai avea resurse.
Deci, întrebarea este cum împărţim ceea ce avem deja? Da.
- Avem o şedinţă. - Mă scuzaţi.
A venit domnul consilier Gibbons. Vrea să vorbească cu dvs chiar acum.
Ne puteţi scuza un minut?
Vă mulţumesc, domnilor.
Mulţumesc. Teresa.
Mă bucur să vă văd.
Îmi pare rău că am venit neanunţat.
E vorba de numirile pe posturile de comandanţi.
Am primit CV-ul locotenentului Gardener.
- E o alegere bună. - În regulă.
Ai reuşit să te uiţi pe cel al locotenentului Davis?
- În mare? - Locotenentul Davis?
Sunt trei posturi de comandant vacante, nu?
Da, aşa-i.
- Şi primarul ne-a spus deja pe cine vrea. - Ştiu.
Sunt sigur că primarul vrea pe cineva.
Şi cred că şi poliţiştii din patrule se bucură de plata orelor suplimentare
- pe care am reuşit să le-o obţin. - Da.
Oraşul e acum mai sigur. Mai ales circumscripţia dvs.
Corect. Eu cred, Teresa, că pe lângă
numirea lui Gardener, locotenentul Davis
va fi foarte potrivit la Investigaţii asupra bandelor.
Înţeleg că există interese tradiţionale în privinţa alegerii comandanţilor.
Dar nu cred că se referă la un anumit departament.
Pentru aceia dintre noi care se ocupă de asta
de ceva timp, există şi aşa ceva.
- Deja am propriul candidat pentru post. - Teresa...
Chiar vreau ca Davis să fie la Investigaţii asupra bandelor. Omul e talentat.
Sincer, e mai mult decât calificat pentru funcţie.
Ascultă...ţi-l trimit aici după masă şi te întâlneşti cu el.
Minunat.
- Deci n-ai de gând să-i spui? - N-am spus asta.
Doar că nu i-am spus încă.
Tot ce îţi cer, în caz că îi spui lui Jarek
că ne întâlnim, dă-mi şi mie un avertisment mai întâi.
De ce eşti aşa îngrijorat? Nu hotărăşte unchiul meu cu cine mă văd.
Sper că e de acord şi puşca lui.
- Wysocki! - Da.
- Ai un colet. - Un colet?
L-a lăsat un curier. Poftim.
- Grozav, mulţumesc, Amy. - Cu plăcere.
- Un admirator secret îţi trimite cadouri? - Eşti gelos?
E al tatălui meu.
Mi-a spus mama că el avea un ceas pe care-l adora,
dar n-a reuşit să-l găsească.
E foarte ciudat.
Ştii ce zi e azi?
Ce e?
Azi e comemorarea morţii lui.
Fratele mai în vârstă, Scott, are multe antecedente de jafuri armate.
Fratele cel tânăr are câteva delicte, dar nu mă aştept să cedeze vreunul uşor.
Aşa că hai să-i luăm tare şi din scurt, bine?
Poliţia!
Prinde-l! Apucă-l!
Aruncă cuţitul, omule! Aruncă cuţitul!
Lăsaţi-mă! N-aţi prins pe cine trebuie!
Unde e fratele tău?
- Unde e frate-tău? Unde e? - Nu ştiu unde este!
- Lasă-mă! - Uite-l!
Avem un fugar!
Jos din maşină!
Avem un fugar!
Nu mişca! Nu mişca!
Te simţi bine?
Haide, haide! Să pornim!
Anunţă prin staţie.
Northbound, e un sedan gri deschis.
În urmărire...se îndreaptă spre Cartright Avenue.
L-am prins. Eşti gata?
Gata, liber! Vezi în dreapta.
Liber.
Opreşte!
Stai pe loc! Poliţia! Nici să nu te gândeşti.
Nu te mai juca singur, omule. Eşti arestat.
Ce zici?
N-am făcut nimic.
Nici nu ştiu de câte ori am venit după cineva care spune "n-am făcut nimic",
dar el îi fură femeii maşina şi-l băgă pe altul în spital.
Ce spui de armele ilegale găsite la tine acasă?
Ce vreţi de la mine?
Să vorbeşti despre moartea lui Lance Dolan.
Am auzit şi eu despre asta. Emoţionant, n-am ce zice.
Tu şi văcarul ăla de frate-tău nu prea l-aţi plăcut pe Dolan, aşa-i?
Vreţi să ştiţi ce înseamnă acum modernizarea cartierului?
Te rog să-mi ţii o prelegere.
Vin nişte homosexuali, cumpără vechile cartiere şi cresc chiria în aşa hal
că mama nu şi-a permis să mai stea acolo.
- Biata mama! - Îl transformă în Sodoma şi Gomora.
Sufăr împreună cu tine, omule.
Ştii ceva? Era o vreme când locuiau copii acolo. Umblau pe acolo.
Acum, doi homosexuali se ţin de mână.
Spune-mi că nu iei foc!
Prima dacă când am văzut asta a fost puţin straniu, dar ştii ce-am făcut după?
Mi-am văzut de viaţa mea.
Aşa faci tu...
Dar tu... îi înfigi un cuţit în vintre, nu?
Asta faci?
Nimic nu m-ar face mai fericit... dar nu.
Deci retardatul de frate-tău a făcut-o?
N-am ucis pe nimeni.
Dacă mai ai întrebări din astea, adu întâi un avocat.
Wysocki! Ce mai faci?
Parcă nu-ţi plăceau gesturile măreţe.
- De unde ai ăla? - Mă aştepta la recepţie.
- Nu e de la tine? - Nu.
N-am mai văzut ceasul ăsta de foarte multă vreme.
Dacă nu l-ai trimis tu, atunci cine?
Poate l-a găsit cineva.
Uite, scrie aici, Vincent Wysocki, poliţie.
Noi suntem singurii poliţişti Wysocki din Chicago.
Poate l-au găsit şi au avut bunul simţ să-l predea.
A venit azi.
Nu crezi că e cam ciudat?
Că cineva vrea ca eu să am azi ceasul ăsta?
Ştiu ce zi e azi.
E o coincidenţă.
De oriunde ar fi venit, oricine l-ar fi trimis,
hai să fim recunoscători că l-ai primit.
Pentru că ştiu că tatăl tău ar fi vrut să fie aşa.
În regulă.
La treabă.
A venit acum o oră cu laceraţii pe gât.
Spunea că a fost jefuit azi noapte, dar tot schimbă detaliile.
A aşteptat toată noaptea până să-şi trateze rănile de la gât?
- Mi s-a părut cam curios. - Poate ne-am înşelat în privinţa fraţilor.
- Cum îl cheamă? - Aaron Fash.
Sunt bine, lasă-mă, te rog. Trebuie să...merg acasă.
Domnule, se va infecta dacă o lăsaţi aşa.
Dle Fash, poliţia Chicago. Vrem să vă întrebăm câte ceva despre noaptea trecută.
Am vorbit deja cu un detectiv. Doamnă, doamnă, te rog!
- Stai calm, amice! - Nu sunt plătită destul pentru aşa ceva!
- Tu şi cu mine. - M-ai enervat deja
împingând o femeie nevinovată care-şi făcea treaba.
Să nu crezi că nu-ţi arunc fundul în arest doar pentru că aşa am chef!
Bine, bine, îmi pare rău. Sunt doar puţin nervos azi.
Haideţi să ne calmăm toţi. O luăm de la capăt.
Domnule Fash, te rog să spui încă o dată, în interesul meu,
ce s-a petrecut azi noapte.
Un bărbat mi-a pus cuţitul la gât. Mi-a zis să-i dau banii.
Când am ezitat, m-a tăiat.
Unde s-a întâmplat?
Pe Grand Avenue.
Pe Grand. Sigur nu era Halsted? În Boystown?
Dacă-mi spui că n-ai fost acolo şi sângele din maşină e sângele tău,
nu mai eşti victimă, eşti criminal.
Care e povestea, dle Fash?
Aaron? Doamne! Eşti bine?
- Tati, ce-ai păţit? - Am fost jefuit. Dar sunt bine.
Trebuie să merg cu poliţiştii când termin.
Da, vă aranjăm noi.
Am să vin repede acasă.
Stai liniştită.
Soţia mea e totul pentru mine.
Fiica mea... le iubesc atât de mult.
Nu pot să le pierd.
Vă rog. Mi-e atât de ruşine că am fost acolo.
- Nu ştiu ce căutam. - Deci soţia ta nu ştie?
Nu e nimic de ştiut. Eu nu sunt aşa.
N-o să mă întorc niciodată acolo. Niciodată.
Deci ai fost în maşină cu Lance Dolan.
Da.
N-am ştiut cine este până n-am văzut ziarul de dimineaţă.
L-ai văzut pe făptaş? Cel care te-a atacat?
Da, da.
V-am spus. M-a tăiat întâi pe mine.
Dar părea mai interesat de Dolan.
Am reuşit să scap, dar l-am auzit urlând când fugeam.
- L-ai văzut bine? - Da.
Va trebui să arunci o privire la o aliniere.
- N-am terminat? - Categoric nu.
Domnule Fash, agresorul dumitale e vreunul din aceşti bărbaţi?
Da. El e. Cel cu tatuaj.
- Al doilea de la dreapta. - Care tatuaj?
Tatuajul cu piramidă de pe gât.
Recunoşti vreunul din ceilalţi bărbaţi?
Nu. Nu. Doar pe el.
În regulă. Şi eşti sigur?
La proces va trebui să fii sigur.
Vă aşteptaţi să depun mărturie într-o sală de judecată?
Şi să explic de ce am fost acolo? Nu!
Ţi-a tăiat gâtul. L-a înjunghiat pe Lance Dolan de zece ori.
- O crimă îngrozitoare. - Tocmai de aceea încerc să vă ajut.
Eşti singurul care-i poate pune cuţitul în mână, care-l poate trimite la închisoare!
V-am arătat unde să căutaţi. Restul depinde de voi.
Nu. Te putem cita să depui mărturie.
Caz în care voi fi uitat totul.
Datorită naturii traumatizante a întâmplării.
Îmi pare rău, sunteţi pe cont propriu.
Cum îl cheamă?
Ticălosul ăla fricos vrea să-şi ţină homosexualitatea secretă?
Îl scot eu la iveală şi nu mai are de ales decât să depună mărturie.
Nu forţăm victima unei crime violente să depună mărturie şi să-şi distrugă viaţa.
- Cine spune că-i va ruina viaţa? - Ştii ce am vrut să spun.
- Cum se numeşte omul ăsta? - E o anchetă confidenţială, dle consilier.
- Nu vă las să eliberaţi criminalul. - N-o să scape.
Îl acuzăm de deţinere de arme, furt de maşini, opunere la arestare...
Vreau să-l acuzaţi de crimă din ură şi asasinat.
Cum să nu...
Nu-mi veţi spune numele martorului.
Sunt şi alte modalităţi de a afla.
Am doi comandanţi, trei sergenţi şi şeful ATF
pe lista mea de apeluri cu diferite urgenţe.
- Cum ne vom ocupa de asta? - E vreo şansă să-l trădeze fratele?
E îndoielnic, sunt apropiaţi şi şi-au luat avocaţi.
- Ai nevoie de mărturisire. - Da, dar au avocaţi.
Ce zici de cazul Sanchez? A fost în prima noastră lună ca parteneri.
I-am spus că avem martor, dar nu i-am spus că martorul murise în accident de maşină.
Nu ştiu dacă-ţi aminteşti, dar cazul Sanchez n-a mers.
A doua oară e cu noroc.
Şi...scuzaţi-mă.
Puteţi să ne lăsaţi câteva clipe, dle comandat, vă rog?
- Desigur. - Promit să nu dureze mult.
Mai avem o problemă.
Da?
Gibbons vrea doi comandanţi, nu unul şi asta îl elimină pe Riordan.
Nu doar asta, ci insistă să-şi pună omul lui la Investigaţii asupra bandelor.
- Pe cine? - Charlie Davis. Îl ştii?
Nu. Dar dacă Gibbons îi sprijină, evident că l-a susţinut toată cariera către vârf.
Ăsta nu e omul care să spună protectorului său:
"Nu. Nu pot să-ţi dau informaţiile pe care le vrei,
ca de exemplu ce se întâmplă în marea anchetă secretă cu marele juriu."
Aici e buba. În scripte, omul pare un candidat decent.
Ce înseamnă candidat decent? Bandele vor controla ancheta.
Dacă-l punem şef pe omul lui Gibbons, putem foarte frumos să ne predăm de acum.
- Şi să stăm liniştiţi. - Tipul ăsta n-a făcut nimic concret
cu care îl pot doborî. Dacă nu-l pun acolo, Gibbons o să se prindă.
- O să fie război deschis. - Atunci e timpul să-l declari.
Nu. Am mai încercat asta.
Când Gibbons vede că e atacat, mereu găseşte o cale să scape.
Păi atunci, vrei să spui că în oricare situaţie, ancheta noastră e terminată.
Spun că sunt într-un impas.
Gibbons ne-a jucat pe degete.
- Pot să vă ajut? - Sper că da.
Sunt ofiţerul Vonda Wysocki. Aţi trimis azi un colet la secţie.
Cum m-aţi găsit?
Ne-am uitat la benzile de siguranţă de la secţie.
Am văzut ce firmă a făcut livrarea, am vorbit cu ei şi ei ne-au trimis aici.
Doamne! Semeni perfect cu el.
- L-aţi cunoscut pe tatăl meu? - Da, l-am cunoscut.
Mi-a salvat viaţa.
Într-o seară, veneam acasă de la trenul de noapte
şi a început să mă urmărească un bărbat.
Am traversat strada, dar el continua să mă urmărească.
M-am convins că mă urmăreşte.
Şi am început să merg din ce în ce mai repede, aproape alergând.
Dar mă prinde pe la spate.
Mă înşfacă de păr şi mă împinge în spatele clădirii.
- Şi începe să mă violeze. - Îmi pare rău.
Unul dintre vecini m-a auzit ţipând şi a anunţat poliţia.
Tatăl tău a fost cel care a venit.
Haideţi să mergem în faţă.
Slavă Domnului că era în apropiere.
L-a smuls pe tip de pe mine.
L-a bătut de i-a sunat apa în cap. Chiar acolo pe loc, aşa că am văzut.
Aşa că...
da, l-am cunoscut pe tatăl tău.
Vă mulţumesc foarte mult pentru că mi-aţi povestit.
Îmi place să aud poveşti despre el.
Şi ceasul de unde l-aţi avut?
Ei bine, după noaptea aceea a ţinut legătura cu mine.
Doar să fie sigur că sunt bine.
Şi şi-a dat jos ceasul?
Da. L-a lăsat aici într-o zi.
Cred că se spălase pe mâini.
Aţi aşteptat atât de mult să-l daţi înapoi?
Da. Îmi pare rău.
Nu vreau să fiu băgăcioasă,
dar de ce şi-ar fi lăsat ceasul la dvs?
Eraţi...?
Stai puţin...
Te culcai cu el?
Ascultă, m-am gândit că tu trebuie să ai ceasul.
- N-am vrut să mă găseşti. - Deci te culcai cu tatăl meu când a murit?
Nu. Nu vreau să fiu nepoliticoasă,
dar trebuie să ajung imediat undeva.
Minţi.
De ce mă minţi?
Te rog, pleacă.
Şi ai grijă de tine. Bine?
Cineva te-a recunoscut la locul crimei.
- Nu, nu cred. - Ba da.
Ai fost ales dintre mai mulţi. Omul e 100% sigur că tu aveai cuţitul.
La ce oră presupuneţi că a comis clientul meu această crimă?
- Aseară între 22:00 şi 22:30. - Şi dacă pot dovedi
că el era angajat în alte treburi în acest timp?
- I-aş spune miracol de Crăciun. - Atunci pregăteşte-te să fii uimit.
Am nevoie de o oră, două.
Bine.
Aici. Chiar aici. Nu, nu, nu. Asta. Scoate-l.
- Dle consilier Gibbons. - Teresa.
M-am întâlnit cu locotenentul Davis. Impresionant. Va fi un comandant excelent.
- Mă bucur că gândeşti aşa. - L-am trimis
la primar pentru aprobarea finală.
- Mă bucur că putem lucra împreună. - Şi eu.
Întotdeauna mă simt mai bine când cădem de acord.
Şi eu.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Mă cheamă datoria. Scuză-mă.
Doamnă inspector şef.
Bună.
Ai venit pentru subcomitetul siguranţei publice?
Nu, am venit să mă predau.
Dar poate mă ajuţi să aflu cum să bag înapoi în buzunar steagul alb.
Hai să vorbim.
Înţeleg cum se fac jocurile de promovare,
dar nu trebuie ca Gibbons să umple două locuri goale cu ai lui,
în timp ce eu pierd singurul potenţial comandant care e într-adevăr bun poliţist.
- Şi Davis nu e...bun poliţist? - E ideal pe hârtie.
- Dar ştiu că e al lui Gibbons. - Şi tu vrei pe cineva
care nu întoarce privirea în timp ce Gibbons jefuieşte oraşul.
Ce-ar fi dacă Davis n-ar fi disponibil pentru promovare?
Vrei să spui, dacă cineva i-ar oferi o slujbă mai bună în altă parte?
Să zicem, un început în biroul primarului.
Primarul are nevoie de un şef de securitate.
- Ştiu. - E un pas mare de la comandant.
Devine mai cunoscut, ajunge să conducă anumite afaceri cu timpul.
- Cine-i omul tău? - Riorden.
Davis zburdă către pajişti mai înverzite.
Tu îl pui pe Riorden şef la Bande. Acum un minut, aveai mâinile legate.
Ai fi dispus să ajuţi o femeie în dificultate?
Gibbons ia două din trei promovări pentru ai lui, e abuz de putere clar şi simplu.
Eu aşa o văd şi primarul va fi de acord cu mine.
Gibbons n-o să fie prea fericit dacă-i scoţi din luptă unul dintre pioni.
Să ştii că nu eşti singura preocupată de sugrumarea
oraşului de către Ronin Gibbons, Teresa.
Poate că într-o zi va face o greşeală şi va cădea singur peste justiţie.
Sigur, oraşul aşteaptă de 25 de ani acea greşeală. N-a făcut-o până acum.
Acum eu te susţin.
Şi?
Şi într-o zi, tu mă vei susţine.
Ce ne spui?
Scott a fost cu mine aseară de la 21:00 până aproape de miezul nopţii.
Şi eu de unde ştiu că nu eşti plătită cu ora să-i asiguri lui Scott alibiul?
Întreab-o pe amica mea Tammy.
Ne-a plătit pe amândouă pentru două ore de ture în jurul lumii.
Unde a avut loc petrecerea asta?
La Paradise Inn. Întreab-o pe Tammy.
Sau pe băiatul de la recepţie. L-a văzut pe Scott cu noi. Sau pe menajeră.
Ne-a dat prosoape.
Eşti gata să-ţi cauţi criminalul în altă parte?
- Dă-le drumul. - Poate ea minte.
Nu. Vorbim cu menajera, cealaltă prostituată şi cu recepţionerul...
De ce-ar minţi toţi să-l protejeze pe ratatul ăsta?
Dar Fash l-a recunoscut pe Scott ca fiind criminalul.
Sigur, aşa nu ne-am dat seama că el era.
Iată-l.
Ia veste. Adu câţiva băieţi.
Aveai de gând să-mi spui?
Ai fost fratele lui. Nu-mi spune că n-ai ştiut.
- Vonda, ăsta e ceasul lui. - Am vorbit cu Karen McMahon.
În ordine.
Trebuie să...poţi aştepta în maşină? Vin într-un minut.
Se culca cu el, aşa-i? O înşela pe mama cu ea, aşa-i?
- Vonda. Tu ce faci aici? - Nu schimba subiectul.
- Tu şi cu mine. - N-ai văzut o victimă care se ataşează?
- Deci tata se culca cu una din alea? - Nu, nu se culca cu una din alea.
- Şi ar trebui să mă simt mai bine? - Uneori e bine să-ţi aminteşti
- doar partea bună din om. - Nu-mi amintesc nicio parte din el.
Nu-mi amintesc nici măcar cum arăta.
Aşa că nu vreau să-mi amintesc cea mai bună parte.
Vreau să-mi amintesc adevărul! Aşa că spune-mi adevărul, unchiule Jarek!
- Ne laşi un minut? Chestiune de familie. - Şi el e din familie.
- Asta ce mai e? - Isaac e iubitul meu.
- Deci e din familie. - Ce anume este?!
- Mersi pentru avertisment. - Acum te culci cu partenerul.
- Da, e iubitul meu. - Foarte isteţ din partea ta.
- Poţi vorbi în faţa lui. - Nu văd nicio problemă. Nici de siguranţă.
Nici când tu îţi faci griji că iubitul tău vrea să spargă o uşă.
Jarek, spune-mi doar cine a fost femeia asta pentru tata.
Bine...
Tatăl tău s-a întâlnit cu Karen timp de doi ani după atacul ei.
Voia să se căsătorească cu ea.
Şi mama?
Lucrurile se cam terminaseră între tatăl şi mama ta înainte ca el să fie ucis.
Ştiu.
Mama...a ştiut despre ea?
Soţia ştie întotdeauna.
Deci ştia şi a trăit de pe urma beneficiilor acordate.
A trăit din ce era îndreptăţită ca soţie a unui poliţist mort la datorie, Von.
La urma urmei, ce-i făcut e bun făcut.
Tatăl tău a fost un om bun, un tată minunat şi un poliţist nemaipomenit.
Ar trebui să iei ceasul lui şi să-ţi aminteşti de el.
Îmi pare rău, scumpo.
- Soţul tău e acasă? - Da, dar...
- Unde e, dnă Fash? Unde? - E la etaj, în birou.
- Staţi, nu... - Unde? Camera de sus?
Ce se întâmplă?! Acolo la dreapta.
Du-te înăuntru, micuţo. Aveţi armă în casă, dnă Fash?
Avem armă, dar nu o ţinem încărcată.
Deschide, dle Fash!
- Aaron! Aaron! - Cu faţa la perete!
Pune mâinile pe zid!
Nu vreau să trăiesc.
Aaron, ce se întâmplă? Eşti bine?
Nu vreau să trăiesc.
Lăsaţi-mă singur cu arma şi nu mai trebuie să vă faceţi griji.
- Ce se petrece? - Ocupă-te de soţie.
Ascultă, amice, când termin cu tine, faci ce vrei cu viaţa ta!
- Până atunci, eşti al meu. - Spune-mi ce se întâmplă, te rog.
Ronin, au apărut numirile de la comandamente.
Şi?
Davis nu e pe listă.
Gardener, da, Davis, fără succes.
Robinson e alegerea primarului.
- Cine e Jamie Riorden? - Trebuie să fie al Teresei Colvin.
De ce nu-mi spui ce s-a întâmplat?
Ştiam despre locul acela.
Aşa.
Mă împingea ceva să mă duc acolo.
Alaltăieri seară te împingea ceva?
Nu, acum trei luni.
Atunci l-am întâlnit pe Lance. În maşina lui.
Apoi a fost un hotel.
În ultima vreme, la el acasă.
M-am îndrăgostit de el.
M-am gândit că şi el se îndrăgostise de mine,
dar...m-am înşelat.
Ce s-a petrecut? Ce n-a mers bine?
M-a convins să mă lepăd de învăţăturile lui Dumnezeu.
Să-mi las soţia şi frumoasa mea fiică.
M-a convins că e spre binele meu şi când i-am spus că sunt gata
să-i dăruiesc viaţa mea, mi-a spus că nu asta şi-a dorit.
A zis că trebuie să stau singur o vreme.
Să mă descopăr, să explorez.
Dar eu nu voiam să explorez. Îl voiam pe el!
Şi ştiam că el a vrut să spună că doreşte să se culce şi cu alţi oameni.
Scott Bradnick... cum de ai ştiut să-l arăţi exact pe el?
Lance mi-a arătat mesajele de ură.
Poze cu ei doi în caz că veneau după mine.
Hai să ne întoarcem la maşină.
Ce s-a întâmplat în maşină?
Te-ai dus după el să-l cauţi? De ce?
Să-l implor să se mai gândească. Ştiam că nu are rost, dar...
ceva mi-a spus unde îl găsesc.
Când am ajuns acolo, i-am văzut maşina...
Parcată cu spatele, era cu altcineva.
Am aşteptat zece minute, după care băiatul ăsta...
nu era cu mult mai mare, a ieşit.
Ăsta era bărbatul pe care îl iubeam.
Bărbatul cu care trebuia să-mi petrec restul vieţii.
Fără îndoială.
Am intrat în maşină şi...
el n-a vrut să-mi dea dragostea lui şi eu...
L-ai înjunghiat. Şi încă o dată şi încă o dată...
Da.
Şi ai adus cuţitul acolo pentru că...
De ce l-ai adus?
Ai ştiut, nu-i aşa?
Ştiai deja că nu te mai dorea.
Aşa e.
Iar rănile de pe gât, n-ai vrut să faci să arate ca un atac.
- Ai încercat să-ţi iei viaţa. - Dar n-am putut.
N-am fost suficient de curajos.
Pur şi simplu n-am mai putut trăi ambele vieţi.
Trebuia să pun capăt.
Dar n-am putut!
Jarek?
Arăţi minunat.
Mulţumesc.
Mă laşi să intru?
- N-o mai facem. - Păi, am putea.
M-ai înlocuit cu dentistul, aşa-i?
- Noapte bună, Jarek. - Nu, vreau să vorbim.
- Vrei să vorbim? - Da.
Ştiu că vrei doar să te culci cu mine.
Şi asta, dar... e mai mult.
Ce e?
N-am fost corect cu tine, cu Elena, cu JJ.
Trebuie să fac o alegere.
Te-am ales pe tine.
- Jarek... - Vreau să vin acasă, D.
- Îmi vreau familia înapoi. - Întotdeauna vom fi o familie.
Nu, e vorba de tine. Pe tine te-am ales.
Te iubesc, D. Întotdeauna te-am ales pe tine.
Întotdeauna te-am iubit.
Întotdeauna, D.
Şi eu te iubesc, Jarek... dar nu merge.
Am făcut nişte greşeli.
Pot...pot...mai mult, D.
Ştii ce-am făcut noi?
Ne-a luat prea mult timp să ne luăm la revedere.
Asta am făcut.
Dar este la revedere.
Bine.
În regulă.
Du-te acasă, Jarek.
Da, du-te acasă...
- Du-i pe toţi în spate, bine? - S-a făcut.
Iată-l.
- Inspector şef Colvin. - Consilier Gibbons.
Îmi pare rău pentru locotenentul Davis.
Era o alegere extraordinară. Câştigul primarului e pierderea noastră.
N-am putut să nu observ că nu era trecut la numiri aşa cum am discutat.
Primarului i-a plăcut CV-ul lui,
deoarece imediat ce l-am înscris, l-a şi înhăţat.
Vreau să ştii că am făcut tot ce-am putut, dar eram presaţi rău.
A trebuit să iau imediat o decizie. Am avut mâinile legate.
Sunt sigur că aşa erau. Să-ţi priască masa.
Mulţumesc.
Primarul nu-mi scoate omul din joc aşa, pur şi simplu. Ea a plănuit-o!
N-ai de unde şti, Ronin. Nu cu certitudine
25 de ani în serviciu?
O ştiu mai bine decât orice altceva.
Sunt doar două motive
pentru care m-ar sfida un şef al poliţiei:
ori crede că n-o să fie în funcţie peste şase luni,
fie crede că n-o să mai fiu eu într-a mea.
Amicul nostru irlandez are dreptate.
Poate că nu m-am ocupat
cum trebuie de problema noastră numită Teresa Colvin.
- Să mâncăm. - Să mâncăm.
- Salut. - Salut.
- Ce faci? - Bine. Tu?
Să mergem pe salvie şi in
sau pe azur şi ivoriu?
Nu sunt sigur.
Salvia şi inul sunt 100% biodegradabile.
Te rog, ai promis că vom discuta.
Ce s-a întâmplat?
Stai acolo.
Ce-i? Mă sperii.
Nu mai vreau să mint Nu va fi nicio nuntă.
De ce nu?
Pentru că meriţi pe cineva mai bun.
Iar ăsta e codul pentru...?
Pentru: sunt încă îndrăgostit de Dina.
Păi...e normal să ai încă sentimente pentru fosta ta soţie.
Aveţi un fiu.
Nu. M-am culcat cu ea în ultimele două luni.
Da.
Deci vrei să fii cu ea?
Da, vreau.
Şi ea vrea să fie cu tine?
Nu.
Elena, îmi pare rău.
Nu! Opreşte-te!
Gata, îmi pare rău.
M-ai lăsat singură cu ea aseară!
Să mă ducă acasă?! Eşti nebun?!
Probabil crede că sunt o caricatură.
Nu, nu crede. Nu crede aşa ceva.
Nu? Atunci tu!
Nu cred!
Ba da. Altfel nu-mi spuneai, Jarek!
Nu m-ai fi lăsat aici să plănuiesc nunta
în timp ce tu te culcai încă cu ea!
- Eu nu-ţi ajung? - Nu e vorba de asta.
De ce cu amândouă?
Pentru că...
Pentru că nu poţi fi singur. Asta este.
Da, poate. Da.
Da.
Nu poţi să fii cu cineva, dar nu poţi fi singur.
Mda, aşa e.
M-ai iubit?
Da, aşa am crezut. Îmi pare rău.
Ştii care e partea tristă?
Eu sunt mult mai bună pentru tine decât ea.
Ştiu.
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro