Din episodul anterior:
Ce se-ntâmplă, puştiule?
E ceva ce-ar trebui să auzi.
Mă apropii, dar "The Templar" s-ar putea să-şi fi dat seama.
- E Joe. - În noaptea în care-a fost ucis.
Lucra cu FBI-ul, investingând "The Blue Templar".
Cum?
Trebuia să-ţi fi spus mai demult, Danny.
- Tata ştie? - Nu.
După ce am rupt legăturile cu FBI,
am început să mă interesez de moartea detectivului Gonsalves, pe cont propriu.
Pe scurt, ea lăsase un fel de testament la sora ei.
Scria că, atunci când a ajuns la locul faptei,
detectivul Malevsky îi ucisese pe cei doi traficanţi,
iar ei i-a spus că aceia îl împuşcaseră pe Joe.
Ea nu l-a crezut, aşa că "Blue Templar" a înţeles că prin asta,
în mod clar, devine periculoasă.
De ce nu ai venit la noi când a început toată chestia asta?
Pentru că Joe a ţinut secret asta faţă de voi, şi...
m-am gândit că poate era ceva ce lăsase în urmă, pentru mine...
ca să continui, şi...
am vrut să-mi respect fratele.
Acum sunt implicat până peste cap.
Adică... cine naiba sunt tipii ăştia?
Noi mergem prin faţă.
Am înţeles. Noi suntem la ieşirea de incendiu.
După Serpico şi comisia Knapp şi toate criticile aduse,
am iniţiat "Blue Templar", un fel de a păzi ordinea în poliţie.
A fost o suferinţă mare în rândul ofiţerilor,
din cauza câtorva mere stricate...
care au umplut de ruşine întreg departamentul.
Noi am crezut că va fi bine să avem un grup de confraţi
care să observe cu atenţie din interior.
Şi aşa a fost, pentru o vreme.
Aveam un om bun, la Afaceri Interne,
care aprecia ceea ce încercam noi să facem.
Şi am evitat nişte potenţiale dezastre, în rândul ofiţerilor.
Dar după un timp, nucleul grupului s-a retras,
iar "Templar" a devenit
doar o gaşcă de băieţi care spun poveşti de război
despre vremurile grele de altădată.
Credeam că putem face din nou ceva bun.
Dar a devenit doar o gaşcă de fanfaroni, prin cluburi de striptease,
unde fetele ştiau numele fiecărui poliţist
şi unde nu erau puşi să-şi plătească băuturile.
Am ieşit repede.
Poliţia! Nu mişcaţi!
Haide, haide, haide.
Când am devenit comisar,
am condus o control minuţios al frăţiilor
din toate departamentele, împreună cu Afacerile Interne,
inclusiv "Blue Templar".
N-am găsit nimic care să producă îngrijorare,
cu atât mai puţin, vreun semnal de alarmă.
Presupun că am văzut doar ceea ce trebuia să văd.
Cine era persoana ta de contact cu FBI?
Un agent femeie... Anderson.
Ea chiar a făcut să pară că Joe lucra cu ei.
Altcineva? De la Afacerile Interne?
Locotenentul Bello m-a interogat când am fost văzut în Chinatown cu Anderson.
Ea a venit acolo şi... mi-a susţinut... povestea.
Ai minţit Afacerile Interne.
Nu ştiam cine ce ştie. Eu...
Ar fi trebuit să vii la mine imediat, fiule.
Da.
Nu, du-te înainte. Ne vedem acolo.
- Bună. Ce avem? - Bună. Păi, toţi patru împachetau.
Niciunul n-a scăpat neîmpuşcat. Avem martori care au auzit gălăgie
şi apoi, mai multe împuşcături, într-un timp foarte scurt.
- Am strâns tuburile de la cartuşe? - Da, dar ambii martori au spus
că au auzit mai multe voci...
strigând ceva de genul: "Poliţia. Nu mişcaţi."
Exact. "Poliţia. Nu mişcaţi",
dar nimeni nu s-a oprit să arunce o privire, nu?
Exact, dar într-o clădire ca asta, la "Poliţia. Nu mişcaţi"...
Chiar şi gândacii fug care-ncotro.
Salut.
Uită-te la chestia aia prinsă acolo.
O vezi?
E material Kevlar?
Da, aşa pare.
E o mănuşă din Kevlar, din care folosesc poliţiştii.
- Strigau comenzi ca ale poliţiei. - Exact. Poliţişti deghizaţi?
Da. Sau poate, poliţişti corupţi.
Am avut un incident în Brooklyn South, weekendul trecut.
Ar putea fi un tipar.
- Să întrebăm prin clădire. - Bine.
Bună, tată.
S-ar putea să fi dat peste ceva interesant aici.
În masacrul de noaptea trecută, unul dintre cei morţi
era un informator confidenţial al agenţiei Antidrog.
De asemenea, el făcea afaceri cu unii dintre detectivii voştri.
Ai dovezi?
Se fac chiar acum copii după înregistrările de pe microfon.
Avem o voce, dar niciun nume.
- Doar una? - Doar una, pe bandă.
E clar că nu a fost de unul singur.
- Despre câţi bani vorbim aici? - Conform informaţiilor primite,
aş estima o pradă în jur de 12 milioane de dolari cash,
şi alte 12 milioane, în heroină pură.
O pensie nemaipomenită.
Care e poziţia agenţiei Antidrog?
Suntem de aproape doi ani băgaţi în operaţiunea asta.
Am prefera să nu ieşim din umbră pentru câţiva poliţişti corupţi.
Ne retragem toţi oamenii.
Ne-am dat la o parte, ca departamentul tău să intre în acţiune.
Apreciez asta, Don.
Îmi pare rău, dle comisar.
Îmi dau seama că astea sunt cele mai rele veşti
pe care cineva în poziţia dvs. le poate primi.
Nu. Dar sunt aproape pe-al doilea loc.
Dacă porţi mănuşi, vrei să ajungi repede la armă, deci faci asta...
ajungi la armă, dar dacă faci altceva cu braţul,
mănuşa cade în altă parte.
- Da, deci au intrat pe fereastră. - Da, cred că au fost cel puţin patru,
dacă au trebuit să care afară atâta greutate.
Deci, doi pe uşă şi doi pe fereastră.
- Exact. - Ai vorbit cu Afacerile Interne?
Nici măcar cu Bello? De ce nu?
Am încredere în Alex, dar el nu va şti
dacă "Templar" are informatori acolo.
Jamie a fost acolo, pentru un incident legat de asta.
Nu vreau să trag un semnal de alarmă.
Dar nu poţi rezolva asta de unul singur, tată.
Nu am de gând. Te am pe tine. Îl am pe Danny.
- Putem avea încredere în Curatola? - E de încredere.
- Dar eu? - Ştiu că va fi greu pentru tine, Jamie,
dar ei stau cu ochii pe tine,
aşa că, deocamdată, trebuie să-ţi vezi de treburile tale, ca în fiecare zi.
Deci avem cinci, şase,
şi câţi bărbaţi şi câte femei în NYPD?
Căutăm câţiva din... 35.000, poate?
Mai e cineva în care putem avea încredere?
Da, şi-i voi aduce la momentul potrivit,
dar în acest moment, nu ştim cât de sus sau cât de adânc a pătruns infecţia,
deci deocamdată, această acţiune rămâne în casă.
În această casă.
Traducerea şi adaptarea: Cornelia Nifty Subtitles Team
BLUE BLOODS Sezonul 1 Episodul 22 - The Blue Templar
Da, e după prima clădire şi trei clădiri mai sus.
Şi unul dintre voi să comande neapărat pastramă.
- Mulţumesc. - În regulă.
Ajutor!
- Dumnezeule! - Hei, aici!
Eşti teafără?
În regulă. Eşti bine.
- Dumnezeule! - Eşti în siguranţă.
- O, Doamne! - Ce s-a întâmplat?
Am fugit. Au încercat să mă răpească.
Bine. În regulă.
Baza!
Credeam că vom păstra asta în familie, şi nu mai implicăm alţi poliţişti.
Nu e poliţist. Cliff a fost puşcaş marin.
A fost în armată, alături de Danny, în Fallujah.
Cliff a fost în echipa de supraveghere prin radio
a lui Saddam Hussein în Baghdad.
Crede-mă, dacă Saddam trăgea un pârţ, Cliff putea să-ţi spună
ce fel de kebab mâncase la prânz.
Cel de capră suna foarte grav, cel de pui, mai mult ca un chiţăit.
- Drăguţ. Şi asta e o calificare pentru... - Stai jos.
Ascultă înregistrarea de la Antidrog.
Deja mi-ai spus că vrei să te bagi. Dar nu mi-ai spus ce aduci aici.
Care-i biletul tău de intrare în joc?
Asta e "cârtiţa" de la Antidrog.
Trebuie să fie din Panama sau din Costa Rica.
Ce aduc e... nu pot să cred că mă întrebi asta...
un fel de garanţie pe care nu o poţi obţine de nicăieri.
Numeşte-o "planul prietenilor mei şi al familiei mele".
Ăsta e poliţistul nostru cel rău.
Room service.
Reagan.
Verificaţi proba balistică prin IBIS
şi vedeţi dacă armele sunt înregistrate la voi în sistem.
Ca să fac o comparaţie, am nevoie de o probă de voce.
Cu ce vreţi să începem?
- Sonny Malevsky. - Asta e o trecere bruscă.
Haide. E cazul să facem o trecere bruscă acum.
Sonny Malevsky e numele care a apărut tot mereu.
Nu pot cumpăra un mandat cu aşa ceva.
Nu-ţi cer să cumperi unul.
- Putem să înregistrăm apelurile din casă? - Sigur.
Bunicule, tu ai lucrat pentru acea acţiune de caritate pentru copii.
- Ce este? - PSL Yankee Stadium Night?
Bine, grozav. Ce-ar fi să-l punem pe bunicu'
să-l sune pe Sonny Malevsky ca să-l roage să facă o donaţie?
- Sună-l pe ticălos. - Bine.
- Sună. - Bine.
Manhattan North.
Cu detectivul Malevsky, vă rog. Henry Reagan la telefon.
- Un moment, vă rog. - Henry? Ce mai faci?
Bine, mulţumesc, dle detectiv. Dar tu?
Ştii, pe-aici.
Bun, bun, bun. Ascultă.
Am nevoie să preiei rolul de conducător
al acţiunii de caritate de pe Yankee Stadium.
Ştii, suntem...
Pune-mă cu două mii.
Eşti foarte generos. Mulţumesc foarte mult, dle detectiv.
- Sigur. - Mulţumesc.
Ei bine, sunt vreo două miare pe care n-o să le vedem niciodată, probabil.
Aş spune că e o potrivire perfectă cu vocea de pe bandă.
- Eşti sigur? - Sunt sigur.
Ei bine?
Am auzit de bilete şi prieteni şi plan de familie,
şi astea nu ne vor aduce nimic în instanţă.
Avem o "cârtiţă" moartă, de la Antidrog, vorbind direct cu Sonny Malevsky.
Ar trebui să fie suficient ca să obţinem cel puţin un mandat de urmărire.
Nu pot să promit. Pot să încerc.
Această cutie specială cu viermi se deschide numai din interior.
Avem nevoie de un mandat.
Doamnă.
Mulţumesc... ofiţer...?
- Reagan. Jamie. - Mulţumesc.
Aproape am terminat şi-apoi, vei vorbi cu detectivii, bine?
Bine... şi nu trebuie să-mi vorbeşti ca şi când aş avea opt ani.
Eu nu...
"Şi-apoi vei vorbi cu detectivii drăguţi."
N-am spus "drăguţi".
Există cineva la care te gândeşti c-ar fi avut motive să te răpească?
Tatăl meu a fost preşedintele consiliului de administraţie din Mainways Mortgage.
Când lucrurile au luat-o la vale, acum vreo doi ani,
mii de oameni au fost loviţi,
dar el a plecat cu milioane de dolari, neimpozabili.
Dacă arunci o piatră în Greater Boston, vei lovi pe cineva cu un motiv.
Probabil că ţi-e foarte greu.
De asta sunt în New York,
la un interviu pentru un post la un muzeu din Abu Dhabi.
- E departe. - Suficient de departe, sper.
Rămâi aici.
Uite că vin detectivii drăguţi.
Reagan.
Sonny Malevsky.
Ce cauţi aici?
- Asta e maşina ta? - Da.
Ţi-ai luat un Hemi, nu?
Trebuia să am un Hemi.
- Trăieşte-ţi viaţa la maxim. - Corect.
- Încearcă să nu salivezi pe ea. - Mă abţin cu greu.
Aşadar, ce cauţi aici?
Credeam că arestezi drogaţii de la nord de Times Square.
Da. Am venit să închid nişte cazuri cu Sizowitz.
Deci, îţi place mult maşina?
Îmi place. Te gândeşti să-ţi iei şi tu una?
Ştii, soţie şi doi copii...
fiecare cec e deja dat.
Reagan?
Sizowitz e liber azi.
Da. Mi-a spus că lasă dosarele pe birou.
Ai grijă cum conduci.
Reagan?
- Te interesază nişte ore suplimentare azi? - Dacă aveţi nevoie de mine, desigur.
Vei sta în faţa uşii camerei de hotel a drei Peck.
Serios?
Incidentul a avut loc în raza secţiei noastre
şi până când nu avem o dovadă mai bună a unei ameninţări reale,
îi asigurăm protecţie din partea poliţiei.
Poţi să rămâi în hainele de stradă. Nu încercăm să popularizăm situaţia.
Am înţeles.
- Vrei ceva? - Doar un scaun, ca să stau pe hol.
Am cam stat în picioare toată ziua... Ăsta e bun?
- Desigur. - În regulă.
Nu cred că am chef să vorbesc cu cineva.
Dacă vei avea un vizitator, totuşi, mă vei anunţa?
- Bineînţeles. - În regulă.
- Cu care din echipele lor ţii? - Echipele lor?
De la Harvard.
Nu prea urmăresc sporturile din facultate.
Asta e de când am fost acolo.
- Ai fost la Harvard? - La facultatea de Drept.
Pe bune?
Va fi o zi mare când voi spune "Harvard"
şi nu va urma întrebarea "Pe bune?".
Nu, n-am vrut să spun asta... Doar că a fost o surpriză.
Ştiu. Voi fi chiar în faţa uşii.
- Cine e? - Billy.
E-n regulă.
- Bună. - Bună.
Am venit de la muncă, imediat ce-am aflat.
- Sărăcuţa de tine. - Sunt bine acum.
Acum, că sunt eu aici.
Voi fi chiar la uşă.
Billy Coffin, ofiţerul de poliţie Reagan.
- Salut. - Ţi-au dat un bodyguard?
Doar o prezenţă, la opţiunea drei Peck.
- Păi, mersi pentru că eşti aici. - Voi fi afară.
Bună, tată, eu sunt. Care e situaţia?
Facem progrese. Stăm cu ochii şi urechile pe Malevsky.
Mersi că ţii legătura.
Îţi spun că, dacă în 30 de secunde bat câmpii despre soţii sau altceva,
- trebuie să reduci ascultarea. - Să reduc ascultarea?
Să tai înregistrarea. Doar taie după 30 de secunde.
Să sperăm că au schimbat subiectul cu ceva ce putem folosi la tribunal.
- E o nebunie. - Asta e legea.
Nu poţi să-i asculţi până când obţii ceea ce cauţi.
Nu poţi doar să cerni până rămâne aurul, Cliff.
Îmi lipsesc Serviciile Secrete de la puşcaşii marini,
deşi tu eşti mult mai frumoasă.
Un apel de pe telefonul lui Malevsky.
Da. Malevsky.
- Sonny, sunt Damon. - Ce e?
Avem o problemă. A apărut un tip cu o chestie de care n-am ştiut.
Ce fel de tip?
Un spion. De la ce agenţie sau birou, nu ştim.
Cine-şi bagă nasul?
- Încă nu ştim cine. - Ce ştim?
Că un tip a devenit "Reagan", iar noi nici nu ştiam.
Bine. Spune-le tuturor să se pregătească.
Înteţim petrecerea.
I-au dat numele lui Joe.
"Damon Camia, Rego Park"?
Camia. Camia şi Malevsky au lucrat în echipă cu Joe.
Da.
- Deci, ce avem? - Nicio probă concretă, niciun martor...
Nu e suficient pentru ce vrem să-i acuzăm.
Dă-i drumul, Baker.
Cine a fost supraveghetorul care a semnat în ziua aia?
Mulţumesc, Baker.
Să-i urmărim pe băieţii ăştia prin toate mijloacele posibile.
Să le supraveghem casele, SMS-urile, e-mail-urile, GPS-urile din maşini
- şi telefoanele. - Mă ocup de asta.
Erin, fă rost de mandatul necesar pentru Camia.
Mă duc să vizitez un vechi prieten.
Frank! Adică, dle comisar.
Bună, Alice. Gerry ar putea ieşi un pic?
Da. Gerry?
Gerry, n-o să ghiceşti niciodată cine-a venit.
Scuze. Sunt nepoliticoasă. Te rog să intri.
Nu, nu-i nimic. Va dura doar un minut.
- Probleme de poliţie. - Dle comisar.
Alice, nu ţine omul în picioare aici.
N-a făcut asta, Gerry. Fă câţiva paşi cu mine.
Aşadar, ce-ţi mai face familia?
Sunt bine toţi. Mulţumesc de întrebare. A ta?
Sean e antrenor de lacrosse la Stony Brook.
- Tina aşteaptă al treilea copil. - Mă bucur să aud asta.
Şi... Jamie al tău e începător?
Pe 9 ianuarie, ai semnat pentru nişte arme confiscate
ca să fie distruse, dar câteva arme Glock de 9mm
n-au ajuns niciodată în cuptor. Cui i le-ai dat?
Iisuse!
Ai zece secunde, sau nu facem niciun târg.
Ce târg?
Singurul care există pentru tine.
- Nouă, opt... - În regulă.
- şapte, şase... - Bine, bine.
Art Buchanan şi Will Atwater,
de la Narcotice, Manhattan North.
- Doar ăştia? - Ei sunt cei cu care am tratat.
Mai e un nume.
Cel care a luat legătura cu tine şi te-a băgat în afacere.
O să-l găsesc. Ştii bine. Trei, doi, unu.
Teddy Chapin, de la secţia 31.
Ce târg?
Vreau să-ţi văd insigna şi arma
pe biroul şefului tău, mâine dimineaţă la prima oră,
şi singura ta pensie va fi pentru ce-ai muncit
în paralel cu mica ta afacere.
Nu vreau să te mai văd în apropierea unei secţii de poliţie,
sau la vreo petrecere de pensionare,
sau chiar purtând o şapcă de baseball cu NYPD.
- Şi nu sufla o vorbă nimănui. - Mulţumesc.
Asta e tot.
Ai o secundă?
Da, ce se-ntâmplă?
Am nevoie de tine să-l urmăreşti pe un tip, să stai cu ochii pe el.
Mandatul e pe drum.
Avem un caz nou de care nu ştiu?
Nu e de la Gormley.
Bine.
O să te rog să faci ceva, Jack, şi ştiu că n-o să vrei să faci asta.
Tipul e poliţist.
E Damon Camia... e detectivul de la detaşamentul 27.
Nu sunt un turnător, Danny, Şi nu vreau să fiu.
Ştiu.
Nici eu nu sunt, Jack, dar am nevoie de asta.
Ştii că aş face orice pentru tine...
dar îmi ceri să fac ceva care nu mă caracterizează.
Mi-au ucis fratele, Jackie.
Camia şi "Blue Templar"... l-au ucis pe Joe.
Bună.
Da, Camia a plecat cu maşina personală, cu o oră mai devreme de terminarea turei.
Oriunde se duce, te duci şi tu.
Da, mă ţin după el.
Dră Peck, a sosit mâncarea.
Am comandat suficient pentru amândoi. Intră.
Păi... eu...
Te rog. Aş aprecia o companie.
Dacă aş mânca singură, în seara asta, n-aş putea mânca, şi mor de foame.
Bine.
- Cliff, ce ai pentru mine? - Nimic...
n-a sunat pe nimeni, apelurile către el intră pe căsuţa vocală şi închid.
Mă tem că toţi au făcut un jurământ de tăcere.
Când au fost făcute ultimele apeluri de către fiecare din aceşti tipi ?
Să mă uit.
Cum am putut să nu văd?
Nu se va întâmpla nimic rău, tată.
E o fundătură.
N-a fost chiar o străfulgerare, dar eram cu un grup de colegi
din primul an, la cină, într-o seară,
şi fiecare vorbea despre ofertele firmelor,
ca salariu de început, ce bonusuri şi alte chestii primesc
în al doilea an la "Dewey, Screwem and Howe".
Dar aşa e la orice facultate... Drept, Medicină...
Aşa e, dar ce m-a determinat pe mine e...
şi asta va suna naiv, sau idealist,
sau cumva, dar nu-mi pasă, pentru că e adevărat...
În toţi aceşti ani de cină în familie,
niciodată nu i-am auzit vorbind despre munca lor,
referindu-se la cât au câştigat.
Adică, ceea ce câştigau nu era motivul pentru care făceau ce făceau.
- Dar care era? - Munca în sine.
Ştii tu, să povesteşti ceea ce-ai trăit.
Adică, poţi să-l aşezi pe tata,
sau pe fratele meu, lângă un rege, un star rock,
sau un miliardar, nu-mi pasă,
oricine va mai cere încă o poveste, cât e noaptea de lungă.
Deci, te-ai făcut poliţist
ca să fii cel mai dorit oaspete de la o petrecere.
Da.
M-am făcut poliţist ca să schimb ceva
în sensul bun, în sensul real,
şi dacă o s-ajung să trăiesc câteva poveşti minunate,
chiar va fi cireaşa de pe tort.
Scuză-mă.
Billy, te sun eu, peste un minut, bine?
Te iubesc. Pa.
Mulţumesc pentru cină.
Mă simt flatată.
Billy e gay, să ştii.
Se ascunde, din pricina familiei lui,
dar i-au plăcut băieţii de când aveam zece ani.
Nu, e nu... dar... n-are importanţă.
Schimbul meu trebuie să sosească dintr-un moment în altul,
aşa c-ar trebui să mă-ntorc afară.
Jamie.
- Te vei întoarce mâine? - Dacă asta va fi misiunea mea, da.
Bine.
Reagan, sunt Petrillo, schimbul tău.
Vin imediat.
- Noapte bună. - Noapte bună.
- Jackie. - Da.
- Unde naiba ai fost? - Am fost ocupată, pricepi?!
- Ascultă-mă... - Bine, stai aşa, stai aşa.
Să te pun pe speaker. În regulă, dă-i drumul.
Ascultă, o maşină, nu maşina lui Camia...
alta, un alt SUV, unul negru, cu numere de New York...
m-a urmărit de la aeroport,
şi eu... am crezut că l-am pierdut, dar m-a ajuns din spate
şi m-a împins în afara drumului.
Cred că sunt bine... doar câteva vânătăi... de la airbag.
Dar ascultă, şi-a lăsat soţia şi copiii la aeroport,
cu suficiente bagaje cât pentru un turneu al lui Bon Jovi.
Era un Jet Blue International, dar nu ştiu încotro plecau,
dar am fost aproape cât să aud ce şi-au spus la despărţire,
şi el a zis că se vor vedea peste câteva zile.
- Bine, unde e Camia acum? - Stai puţin.
Da...
Se pare că s-a întors acasă, dar ascultă-mă...
tipii ăştia, cu siguranţă, îşi iau tălpăşiţa.
În regulă, ai făcut o treabă bună. Ţine-ţi telefonul aproape.
Da.
Nu putem risca să mai aşteptăm. Sunt încolţiţi, şi ei ştiu asta.
Erin, pot să-i închid pe Buchanan şi pe Atwater
pentru că au primit arme din custodia poliţiei, dar Camia...
Dacă ne asumăm răspunderea că soţia călătoreşte cu o mare sumă de bani,
putem să trimitem un document către firma Jet Blue,
să alertăm vamele punctelor de destinaţie, şi s-o încolţim pe soţie,
dar există un "dacă".
- De unde să încep? - Cu Malevsky primul.
Minunat.
- Cliff, trimite-mi locaţia lui. - Te susţin.
Sunt ofiţerul Reagan.
Detectivii Trotta sau Stanton mai sunt acolo?
Îmi cer scuze, dle detectiv, încerc să lămuresc ceva.
DCPI nu a emis nicio informaţie legată de o tentativă de răpire?
Tatăl călătoreşte prin Europa, nu am reuşit să dăm de el.
Voiam să vedem dacă mai ştie ceva,
înainte să trecem la acţiune
şi să speriem de moarte toate turistele din oraş.
Faci pe detectivul, bobocule?
Nu, nu, domnule, vă mulţumesc.
Laura Peck, camera 1103.
Părinte, sunt detectivul Reagan, de la NYPD.
Sonny Malevsky... asta e maşina lui?
Vai, e furată?
- Nu, Malevsky... - A donat-o pentru tombolă.
- E aici acum? - Tocmai a fost aici.
- A plecat acum vreo zece minute. - Bine, îmi cer scuze pentru deranj.
Mulţumesc.
Tată, da. Nu, Malevsky a scăpat de maşină, tată.
Nu, e dispărut fără urmă.
Buchanan? În regulă, plec după el.
Bine, da, mă ocup de asta.
Billy, cineva a încercat să mă răpească, azi dimineaţă.
- Tu te-ai simţi în siguranţă? - Trebuie să ieşi.
Laura!
- Eşti cu mine. - Laura!
Să mai râzi un pic.
Nu, nu!
Hei, poliţia!
Pe burtă! Pe burtă!
Mâinile la spate. Eşti teafără?
Sunt bine. Sunt bine.
Haide, haide, să mergem înăuntru.
Nu te mişca, stai acolo, să te pot vedea, Coffin.
- Ce? - M-ai auzit, rămâi pe loc.
Sună la 911!
Stau încă peste drum de casa lui Buchanan, tată.
Nici urmă de el, nicio lumină aprinsă, nimic.
Nu, Jackie spune că nici el nu dă niciun semn.
Crede că nu e acasă. Nu e de bine, tată.
Mă gândesc c-ar trebui să anunţăm.
Stai aşa. Stai aşa. Era acasă, totuşi.
Probabil că supraveghea strada. Şi acum pleacă.
În regulă, tată, o să văd unde are loc petrecerea.
Poliţia din Boston îi avea în sistem pe şofer şi pe cel rănit,
doi executanţi ai unei brigăzi din sudul Bostonului,
cu multe răpiri şi şantaje la dosar.
Coffin îşi aşteaptă avocatul, dar de ce nu-mi spui toată povestea?
- Nu pot face asta. - Nicio teorie, dle ofiţer?
Primul lucru pe care l-a spus Coffin a fost:
"Am plecat de la muncă, imediat ce-am aflat".
Cred că un gând nelămurit nu-mi dădea pace,
şi când am vorbit cu dvs, mi-a picat fisa.
Dra Peck nu sunase încă pe nimeni.
Coffin nu putuse să afle
decât de la tipii care au încercat s-o răpească, deci...
Şi atunci când ai vorbit cu mine, ar fi trebuit să-mi spui ceva.
Mă bucur doar că am reuşit să ajung înapoi la timp.
E prima dată când împuşti pe cineva, puştiule?
Da, domnule.
Delectează-te cu întocmirea hârtiilor.
Bună, tată.
Eşti bine?
Dră Peck, trebuie să plec.
Te rog, nu poţi să mai rămâi un pic?
Chiar nu pot. Familia mea are nevoie de mine.
Bine. Atunci... îţi mulţumesc.
Da.
Dacă ai nevoie de ceva, ştii că lucrez la secţia 12.
- Caută-mă. - Bine.
Şi dacă la Abu Dhabi nu merge treaba,
avem o mulţime de muzee frumoase chiar aici.
Bine, tată.
Buchanan tocmai l-a luat pe Malevsky de la un restaurant de pe BQE.
S-au întors şi se îndreaptă spre nord.
Atwater şi Camia au ieşit de pe BQE, chiar la nord de podul Pulaski.
Sunt pe străzile laterale din Greenpoint.
Se vor întâlni.
Rămân cu Malevsky şi o să vă anunţ locaţia.
Tată, dacă asta e ceea ce cred,
vom avea nevoie de întăriri, şi avem nevoie de băieţi
care chiar să ne sprijine.
- Ai băieţi? - Am băieţi.
Vrei să ne întâlnim acolo?
Jaime e pe drum. Aşteaptă-mă, Danny.
Îl voi coordona pe şoferul dvs, dle comisar.
Şi mult noroc, domnule.
Care-i treaba, doamnelor?
Dr. Malevsky a sosit
şi toată lumea se va simţi bine.
Alex Bello, vino aici!
Nu mişcaţi! Nimeni nu mişcă!
- Mâinile sus! - Mişcă!
Nu mişcaţi! Nu mişcaţi!
Să mergem!
Rămâi pe loc!
În regulă, cunoaşteţi procedura. Ţineţi mâinile la vedere.
Dacă cineva încearcă ceva stupid, încasează un glonţ.
Cu faţa la masă! Toţi.
Haide. Întoarce-te.
Treci acolo!
Alex.
Pe tine... nu te-am văzut.
Asta e, poate, cea mai grea parte, Frank,
că te-am păcălit.
N-o să te întreb de ce. Sunt milioane de motive în genţile alea.
Dar cum te puteai uita la mine?
Încrederea ta era asigurarea mea.
Înainte să vă iau insignele, vreau să-mi răspundeţi la o întrebare.
Care dintre voi mi-a ucis fiul?
Mai întreb o dată.
Cine mi-a împuşcat băiatul?
Doar ca să ştii,
a fost avertizat.
Exact ca şi începătorul ăsta.
Iar şi iar.
Dar voi nu pricepeţi o aluzie, nu?
De la tine, în niciun caz!
Dacă mai are vreo importanţă... îmi pare rău.
N-am avut nimic personal împotriva lui Joe.
A fost personal pentru noi, ticălosule.
- Sonny, nu! - Sonny, nu face asta.
Toţi murim, Sonny. Singura întrebare e "când".
Cheamă duba, Jack.
- Danny? - Domnule.
Ia-le insignele.
Nu-ţi mai tremură mâinile, puştiule?
Aproape deloc.
Fratele cel mic şi-a pierdut virginitatea, în sfârşit.
Mă superi, Danny.
Speranţa mea, pentru voi amândoi,
e să nu mai fiţi nevoiţi vreodată să trageţi cu arma, la datorie.
- Da, hârţogăraia e criminală. - Aşa e.
Nu poţi face ceva în legătură cu asta, dle comisar?
Cine vrea să spună rugăciunea?
Rugăciunea.
- Nu se-nvecheşte niciodată. - Nu.
Rugăciunea.
Tot nu e amuzant când spui asta, Jack.
Credeam că e.
- Aş vrea să spun eu rugăciunea. - Aş vrea să spun eu rugăciunea.
- Tu întotdeauna spui rugăciunea. - Eu am cerut prima.
Tu spui rugăciunea în fiecare duminică.
- Tu întotdeauna o spui. - Hei, copii.
Să rămânem serioşi.
- De ce să nu spunem toţi rugăciunea? - Da.
Haideţi.
Binecuvântează-ne, Doamne...
pentru darurile pe care le vom primi
din mâinile Tale generoase.
"Aceste străzi mârşave,
trebuie străbătute de cineva care nu e nici mârşav,
nici denigrat, nici temător".
Raymond Chandler?
Definiţia lui pentru erou.
S-ar putea să fi vorbit despre Joe.
Mi-ar plăcea să cred că a fost alături de noi, aseară.
Ştiu că a fost întotdeauna cu mine.
Traducerea şi adaptarea: Cornelia Nifty Subtitles Team
Mulţumiri speciale lui Relic pentru ajutor!
Sfârşitul sezonului