Din episoadele anterioare...
- Ce s-a întâmplat? - Pleacă.
- Derek! Am nevoie de ajutorul tău. - Vrei să ştii dacă o vei răni?
Dar n-o voi face pe gratis.
Nu te gândi o secundă că am renunţat să aflu care e micul tău secret.
Cred că, indiferent ce ascunzi, nu vrei să afle nici ea.
Gândeşte-te la mine... dezbrăcată.
Nu mă pricep la întâlnirile de grup. Aşa că data viitoare, doar noi doi.
- Mi-ai distrus viaţa! - Nu sunt eu cel care te-a muşcat.
- Mai e încă unul. - E un Alpha.
El te-a muşcat. Faci parte din haita lui.
Alte ştiri... Autorităţile locale au rămas perplexe când au aflat
despre atacurile animalelor care oropsesc Beacon Hills.
Conduci bine, Kate. Bravo.
Nu!
Haide!
TEEN WOLF Sezonul 1 Episodul 4
Traducerea şi adaptarea: Unq Johnny, Ionuţ666 & drăcuşoru_creţ
Titrări.ro; Nifty Subtitles Team
Comentarii pe www.tvblog.ro
Ce se întâmplă?
Mătuşa ta, Kate, tocmai mi-a dat un mesaj. Mă duc s-o iau.
Dar e 2:00 dimineaţa. E totul în regulă?
- Da. Are o mică problemă cu maşina. - Nu-i nimic grav, nu?
Nu, doar o roată dezumflată. Întoarce-te în pat, scumpo.
- Urcă. - Nici măcar nu mă saluţi?
Pentru moment, pot doar să te rog să-ţi ascunzi arma, înainte să observe cineva.
Ăsta-i fratele pe care-l iubesc.
- Chris, erau doi. - Cel Alpha?
Nu ştiu, dar unul dintre ei a încercat să mă omoare.
Unul ne va conduce către celălalt. Nu poate face asta dacă e mort.
Nu pot ajuta la uciderea lor, dacă unul din ei mă omoară mai întâi.
- Cât va dura? - Eu îi dau 48 de ore...
... cel mult.
Nu te văd un an, iar tu te transformi într-un model?
Uită-te la tine! Te urăsc.
- Nici măcar n-am făcut duş încă. - Scumpo, eşti foarte frumoasă.
De fapt, sper că băieţii se bat pentru atenţia ta.
- Am pe cineva. - Ai pe cineva?
Ar trebui să ai un milion.
- Te ajut la despachetat? - Nu, nu aia.
Nicio grijă.
E totul în regulă cu maşina ta?
Aveam nevoie de ajutor la pornire, atâta tot.
Ajutor la pornire?
Dacă Derek nu e Alpha şi nu e cel care te-a muşcat, atunci cine a făcut-o?
Nu ştiu.
Vârcolacul Alpha l-a omorât pe şoferul de autobuz?
Nu ştiu.
- Tatăl lui Allison ştie de Alpha? - Nu ştiu!
Tipule, tre' să înveţi mai mult.
A fost o glumă. Scott, e un singur test.
Recuperezi tu. Vrei să te ajut la învăţat?
Nu. Azi învăţ cu Allison, după şcoală.
- Ăsta e băiatu' meu. - Doar învăţăm.
- Ba nu. - Nu?
Nu şi dacă aş fi obligat să trăiesc prin tine.
Dacă te duci la ea acasă azi şi risipeşti ocazia asta colosală,
- îţi jur c-o să te castrez. - Bine.
Încetează cu întrebările, omule.
Gata. Fără întrebări. Fără discuţii despre Alpha sau Derek.
În special Derek...
... care încă mă mai înspăimântă.
Unde-i Scott McCall?
- Şi de ce-ar trebui să-ţi spun? - Fiindcă te-am întrebat politicos.
- Şi fac asta doar o dată. - Bine, durule.
Dacă te ajut să-l găseşti, îmi spui ce-i vinzi?
Ce este? Este... Dianabol?
Hormoni de creştere?
- Steroizi. - Nu, fursecuri pentru cercetaşe.
Despre ce dracu' crezi că vorbesc?
Şi... apropo, orice-ai vinde tu, probabil n-aş încerca marfa.
Arăţi ca o epavă.
- Îl găsesc de unul singur. - Nu, n-am terminat...
Termin cu antrenamentul la 17:00. Voi fi acolo după asta.
- Scott trece pe la tine? Diseară? - Doar învăţăm împreună.
Asta nu se termină niciodată doar cu învăţat.
E ca şi cum... ai intra într-o cadă.
- Eventual, cineva începe cu pipăitul. - Aşadar, ce spui?
Spun doar că... ar trebui să te asiguri că se protejează.
Bună ziua, Albă ca Zăpada! Foloseşte prezervativ.
- Glumeşti? După o singură întâlnire? - Nu face pe mironosiţa.
- Dă-i să guste puţin. - Cât de mult înseamnă asta?
Dumnezeule... Chiar îl placi, nu?
E diferit. Când m-am mutat aici, aveam un plan...
... fără iubiţi până la facultate. Mă mut de prea multe ori.
Dar... apoi l-am cunoscut şi a fost diferit.
Nu ştiu. Nu pot explica.
Eu pot. Creierul tău e inundat de feniletilamină.
Ce?
Îţi spun eu ce să faci. Când vine la tine?
Imediat după şcoală.
Dumnezeule!
Nu, nu aici!
Cred că glumeşti. Tipul ăsta e peste tot.
Ce mama naibii?
- Ce faci aici? - Am fost împuşcat.
- Nu arată prea bine. - De ce nu te vindeci?
Nu pot. A fost... un alt fel de glonţ.
- Un glonţ de argint? - Nu, idiotule.
Stai... La asta se referea când a spus că mai ai 48 de ore.
- Ce? Cine a spus 48 de ore? - Cea care te-a împuşcat.
- Ce faci? Încetează! - Încerc să-ţi spun că nu pot!
Derek, ridică-te!
Ajută-mă să-l pun în maşina ta.
- Vreau să afli ce fel de glonţ au folosit. - Cum naiba ar trebui să fac asta?
Face parte din familia Argent. E cu ei.
- De ce-ar trebui să te ajut? - Fiindcă ai nevoie de mine.
Bine. Voi încerca.
- Du-l de-aici! - Te urăsc enorm pentru asta.
- Ce făcea aici? - Stiles îl duce cu maşina.
- E o poveste lungă. - Parcă ai spus că nu sunteţi prieteni.
Nu, nu suntem. Mai învăţăm împreună, nu-i aşa?
- Deci ne întâlnim la tine? - Da.
- Bine, pa. - Ne vedem mai târziu.
Cum ai... Ai ajuns aici în acelaşi timp cu mine.
Da, am luat-o pe o scurtătură. Una foarte scurtă...
Ce se-ntâmplă cu tine azi?
Te comporţi foarte ciudat.
Sunt doar... stresat din cauza cursurilor.
Nu mă descurc prea bine anul ăsta.
Nici eu.
Vezi? Asta voiam să spun.
Poate ar trebui să începem cu engleza?
Nu-ţi face griji! Suntem doar noi.
- Haide. - Bine.
Încă mai despachetez.
- Dar nu eşti aici de o lună? - Nu mă grăbesc.
M-am gândit să.... Să începem cu istoria.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic. Eu doar...
Nu vreau să simţi că eşti forţată să faci ceea ce nu vrei.
Nu fac nimic ce nu aş vrea să fac. Dar tu?
Chiar mă întrebi asta?
- Răspunzi? - Probabil că e Stiles.
Va intra în căsuţa vocală până la urmă.
Stai!
Da. Cred că ar trebui să răspund.
Stiles: L-ai găsit?
Scott: Am nevoie de mai mult timp.
Încearcă să nu sângerezi pe scaune, bine?
Aproape am ajuns.
- Unde? - La casa ta.
- Ce? Nu, nu mă poţi duce acolo. - Nu pot să te duc la propria casă?
- Nu când sunt incapabil să mă protejez. - Bine.
Ce se întâmplă dacă Scott nu-ţi găseşte micul tău glonţ magic?
- Mori? - Încă nu.
Am o soluţie de urgenţă.
Ce vrei să spui? Ce soluţie de urgenţă?
Dumnezeule. Ce e aia? E contagios?
Ştii ce, poate că ar trebui să ieşi.
Porneşte maşina. Acum.
Nu cred că ar trebui să-mi dai ordine în momentul de faţă, bine?
De fapt, dacă aş vrea, cred că aş putea să-ţi târăsc fundul de vârcolac
în mijlocul drumului şi să te las să mori.
Porneşte maşina sau o să-ţi sfâşii gâtul... Cu dinţii.
L-am închis. Scuze pentru asta.
Ea cine e?
E sora tatălui meu, Kate, dar mai mult mi-e ca o soră.
A venit aseară.
- Aseară? - Da.
Cred că a avut o problemă cu maşina.
Îmi pare cunoscută.
A locuit în Beacon Hills. Poate că ai văzut-o.
- Tu ai făcut astea? - Pe timpul când mă credeam fotografă.
- Sunt bune. - Nu, nu sunt.
M-am oprit când am început să realizez că nu mă pricep deloc.
Încadrarea nu e bună, iluminarea e proastă...
Crede-mă, nu sunt bune.
Asta e de pe timpul când credeam că sunt bună la pictură.
De asemenea îngrozitoare.
Şi aia e când am încercat poezia.
"Îngrozitor" nici nu poate descrie îndeajuns.
- Atunci la ce eşti bună? - Îţi arăt dacă promiţi să nu râzi.
Am fost pe primul loc la juniori,
iar tatăl meu a vrut să continui, dar nu ştiu. Nu prea îmi place.
- Promiţi să nu râzi? - Promit.
- Ce naiba e ăla? - E un arc de vânătoare,
şi sunt destul de sigură că are nevoie de o săgeată pentru a fi periculos.
Deci la asta eşti bună. La trageri cu arcul.
Ai spus că n-o să râzi.
Crede-mă, eu... Eu nu râd.
Cred că ar trebui să-ţi explic.
Nu suntem o familie de terorişti. Tatăl meu vinde arme forţelor de ordine.
Asta e bine.
Ai de gând să faci parte din afacerea familiei?
Nu ştiu. Spune-mi tu. Aş arăta bine cu o armă?
Mai bine fără.
Chris! Scoală-ţi fundul leneş şi ajută-mă cu cumpărăturile.
Vin imediat!
Vreţi să mă ajutaţi?
- Sigur. - Nicio problemă.
Minunat.
Mulţumesc.
Stiles: Derek nu se simte prea bine.
Încă mai vrei să învăţăm?
Crede că se va concentra mai bine singură.
- Atunci ne vedem mai târziu? - La şcoală.
Bine.
Tu pe bicicletă. Iar tu înăuntru.
Haide, Chris. Serios?
Doar se pupau în garaj, nu făceau filme porno.
Tu, cu ochii tăi căprui adorabili, lasă bicicleta.
Rămâi la cină.
Mănânci carne?
- Nu te superi? - De fapt, nu.
Avem şansa să ne cunoaştem mai bine.
Vrei să bei şi altceva în afară de apă, Scott?
Nu, sunt bine. Mulţumesc.
Vrei să bei nişte bere?
Nu, mulţumesc.
- Un shot de tequila? - Tată, vorbeşti serios?
- Nu bei, Scott? - Nu sunt destul de mare.
Asta nu pare să oprească mulţi adolescenţi.
- Nu, dar ar trebui. - Bun răspuns.
O minciună în totalitate, dar bine jucat, Scott.
S-ar putea să supravieţuieşti serii.
- Ai fumat vreodată iarbă? - Bine, să vorbim de ceva mai plăcut.
Deci, Scott...
Allison ne-a spus că eşti în echipa de Lacrosse.
Îmi cer scuze. Nu ştiu nimic despre sportul ăsta. Cum se joacă?
Ştii hochei?
Seamănă mult la joc, doar că se joacă pe iarbă în loc de gheaţă.
Hochei pe iarbă... Se numeşte hochei de câmp.
Da.
Aşa că e ca hocheiul de câmp, doar că beţele au plase.
Exact.
Şi poţi lovi jucătorul ca în hochei?
Da. Dar doar peste mănuşi şi peste beţe.
Pare violent. Îmi place.
Scott e de asemenea uimitor. Tata a venit cu mine la primul lui meci.
- Nu-i aşa că a fost bun? - A fost bun.
A marcat ultimul gol, golul câştigător.
Adevărat, dar nu a marcat decât în ultimul minut.
Ultima lovitură a rupt plasa de la băţul portarului.
A fost incredibil.
Cred că portarul juca cu un băţ defect, aşa că...
Ştiţi ce? Dacă mă gândesc bine, cred că aş vrea shot-ul ăla de tequila.
- Glumeşti, nu-i aşa? - Da.
- Ce ar trebui să fac cu el? - Du-l undeva, oriunde.
Şi, apropo, începe să miroasă.
- Ca ce? - Ca un mort.
Bine, du-l la clinica veterinară.
- Dar şeful tău? - A plecat deja.
E o cheie de rezervă în cutia din spatele tomberonului.
N-o să-ţi vină să crezi unde-mi spune să te duc.
L-ai găsit?
Cum ar trebui să găsesc un singur glonţ? Au milioane.
Casa asta e ca... un hipermarket al armelor.
Ascultă, dacă nu-l găseşti, atunci sunt mort, bine?
Încep să cred că nu ar fi un lucru atât de rău.
Atunci gândeşte-te la asta.
Alpha te-a chemat împotriva voinţei tale. O va face din nou.
Data viitoare ori ucizi cu el, ori vei fi ucis.
Aşa că dacă vrei să rămâi în viaţă, atunci ai nevoie de mine.
Găseşte glonţul.
Arăţi ca un căţeluş pierdut.
Căutam baia.
Baia? Ţi se pare că aia e baia?
Nu.
- Foloseşte baia pentru oaspeţi. - Bine. Mulţumesc.
Aconit napel bleu nordique.
Omag albastru
Omag albastru îţi sună cunoscut?
E o formă rară de omag... Trebuie să-mi aducă glonţul.
- De ce? - Pentru că o să mor fără el.
Ar trebui să plec. Mulţumesc pentru cină.
Nu... Trebuie să rămâi şi la desert. Vreau să aflu mai multe despre tine.
Ia loc.
Bine.
Allison tocmai ne spunea că lucrezi la un cabinet veterinar.
Le-am spus cum i-ai pus ghipsul câinelui pe care l-am lovit.
Stiles: Tre' să vii imediat aici.
Ce spune şeful tău despre atacurile animalelor?
Are vreo teorie?
Toată lumea spune că e o pumă.
Ar trebui să fie una destul de mare.
- Tu ce crezi, Scott? - Nu ştiu.
De obicei la veterinar vin câini şi pisici. Nu vine nimic aşa feroce.
N-ai avut de-a face niciodată cu un câine turbat?
Am avut mulţi câini când am crescut.
Unul a luat turbare de la un liliac. Prin muşcătură.
Oamenii cred că un câine turbat o ia brusc razna. Dar se întâmplă treptat.
În prima fază sunt mici modificări. Sunt agitaţi, ursuzi.
Oamenii ştiu doar de a doua fază, în care devine nervos.
Atunci atacă. Şi mă refer la orice mişcă.
Ştiai că un câine turbat prins în cuşcă îşi va rupe dinţii,
încercând să roadă barele?
E în stare chiar să-şi rupă singur coloana.
Realizezi ce forţă îţi trebuie să faci aşa ceva?
E o schimbare totală de caracter.
Un animal inofensiv... se transformă într-un asasin perfect.
Şi totul a început cu o muşcătură.
Dar a murit, nu?
Da, fiindcă l-a împuşcat bunicul tău.
- Fiindcă a vrut să-l scape de chinuri. - Fiindcă era prea periculos.
Ceva care a luat-o aşa de razna e mai bine să fie mort.
În regulă.
Nu arată ca ceva ce puţină echinaceea şi un somn bun n-ar rezolva.
Când infecţia va ajunge la inimă, mă va omorî.
"Optimismul" nu face parte din vocabularul tău, nu?
Dacă nu ajunge cu glonţul la timp...
- Ultima soluţie. - Anume?
Îmi vei tăia braţul.
Îmi pare aşa de rău.
Pentru ce?
Pentru cea mai oribilă şi ciudată cină din istoria cinelor ciudate.
Nu. N-a fost cea mai nasoală.
A fost o cină când părinţii mei mi-au zis că divorţează.
Asta e pe locul doi.
- Tatăl tău se uită încoace. - Foarte bine.
Staţi puţin.
Ce este?
Trebuie să-l întreb ceva pe Scott.
- Pe mine? - Da, pe tine.
Bine.
Ce ai luat din geanta mea?
Poftim?
Geanta mea.
Ce ai luat din ea?
Vrei să-ţi repet întrebarea, s-o pronunţ mai clar?
Despre ce vorbeşti?
Geanta era deschisă în camera de oaspeţi şi când am plecat era închisă.
Iar Scott a intrat să folosească baia, a ieşit, iar geanta e deschisă.
- N-a luat nimic... - Ceva mi-a dispărut din geantă.
Ascultă...
Nu-mi place să te acuz, Scott, fiindcă chiar îmi plac ochii ăia căprui,
dar nu ştiu dacă eşti cleptoman, curios sau doar prost.
Dar răspunde la întrebare.
- Ce ai luat? - Nimic. Jur.
- Te superi dacă ne dovedeşti asta? - Vorbeşti serios?
Ce-ar fi să ne arăţi ce ai în buzunare?
- Tată? - Hai, Scott.
- Dovedeşte-mi că greşesc. - Îţi voi dovedi eu.
Nu Scott ţi-a umblat prin bagaje, ci eu.
- Tu? - Da, eu.
Doamne!
- Dacă sângerezi până mori? - Se va vindeca dacă merge.
Ascultă...
- Nu ştiu dacă pot s-o fac. - De ce?
Din cauza tăierii cărnii, a osului şi în special a sângelui!
Leşini dacă vezi sânge?
Nu, dar s-ar putea dacă văd un braţ retezat!
Bine. Ce zici de asta?
Ori îmi tai braţul, ori îţi tai eu capul.
Chiar nu cred în ameninţările...
Dumnezeule! Bine. Gata, te cred. O fac.
Ce? Ce faci?
Sfinte Iisuse, ce dracu' e aia?
Corpul meu...
Încearcă să se vindece.
- Nu se descurcă prea bine. - Trebuie s-o faci acum.
- Nu ştiu dacă pot, pe bune. - Fă-o!
Dumnezeule. Bine.
Doamne.
În regulă, încep!
Stiles!
Scott?
Ce dracu' faci?
Tocmai ai prevenit o viaţă întreagă de coşmaruri.
L-ai luat?
Ce o să faci cu el?
O să...
Nu...
Derek.
Derek, trezeşte-te!
- Scott, ce dracu' ne facem? - Nu ştiu!
- N-ajung la el. - Nu se trezeşte!
Haide.
- Cred că moare. Cred că a murit! - Rezistă puţin!
Haide.
L-am luat!
Te rog să nu mă omori pentru asta.
Doamne!
Dă-mi-l...
Ridică-te!
Doamne...
Dumnezeule...
A fost... nemaipomenit! Da!
Te simţi bine?
În afară de durerea agonizantă.
Presupun că dacă poţi fi sarcastic e un semn bun pentru sănătatea ta.
Ţi-am salvat viaţa. Asta înseamnă c-o să ne laşi în pace, ai înţeles?
Dacă nu, mă întorc la tatăl lui Allison, şi îi voi spune tot...
O să ai încredere în ei?
- Crezi că ei te pot ajuta? - De ce nu?
Sunt mult mai de treabă ca tine.
Da, pot să-ţi arăt cât de treabă sunt.
Ce vrei să spui?
Ce facem aici?
Cine e?
Unchiul meu... Peter Hill.
Este...
... ca tine, un vârcolac?
A fost.
Acum abia îl poţi numi om.
Acum şase ani, sora mea şi cu mine eram la şcoală,
şi casa noastră a luat foc.
11 oameni au fost prinşi înăuntru.
El e singurul supravieţuitor.
Deci... de ce eşti aşa sigur că ei au pus focul?
Fiindcă doar ei ştiau despre noi.
Atunci... au avut un motiv.
Care? Spune-mi ce ar justifica asta.
Spun că omoară doar adulţi, şi numai când sunt absolut siguri,
dar erau oameni normali în familia mea care au murit în incendiu.
Asta fac ei.
Asta va face şi Allison.
Ce faceţi? Cum aţi intrat aici?
Tocmai plecam.
Bună...
Am crezut că te prind înainte să te culci, dar...
Voiam să-mi cer încă o dată scuze pentru seara asta.
Aşa că... sună-mă.
Cel care m-a atacat era mare. Era înalt şi puternic.
Dar cel pe care l-am împuşcat era mic şi rapid.
Ăsta ar fi Derek Hale.
- Eşti sigur? - În mare.
- De unde ştim că sunt doar ei doi? - Nu ştim, încă.
Dar dacă Derek încă mai trăieşte, ne va duce la Alpha.
Elimină capul şi apoi haita.
- Şi o facem urmând codul. - Tu şi codul tău.
- Există pentru un motiv, Kate. - Desigur.
Întotdeauna urmez regulile.
Traducerea şi adaptarea: Unq Johnny, Ionuţ666 & drăcuşoru_creţ