BOBOCI ÎN UNIFORME Sezonul 2 Episodul 1
Subtitrarea BlackAmber-Dorula/SubTeam pentru www.subs.ro
Andy, mi-ai văzut cravata cea nouă?
Da, al doilea dulap, sertarul de sus.
Grozav.
- Servieta? Pe undeva? - Uşa de la intrare!
Ştiu că am băut puţin azi noapte,
dar puteam să jur că aseară când am venit, aici era plin de cutii.
Ştiu, am despachetat azi noapte. Vrei un tur?
Nu, mulţumesc.
Va fi ca o vânătoare în fiecare dimineaţă. O să fie minunat.
Ce s-a întâmplat?
Sunt puţin împrăştiat. Merg în instanţă în dimineaţa asta.
Adică ai emoţii, detective?
Da, puţin, înainte să depun mărturie. Nu e mare lucru.
Arăţi minunat.
La fel şi tu.
- Ştii ceva? - Ce?
- Sunt fericită. - Ştiu. Şi eu.
Sper atât de mult că alea nu-s mâinile lui Dov.
Ştiţi ce sper eu?
Îţi tot spun că vocea ţi se va îngroşa într-o zi.
Mersi, iubi.
De fapt, speram să folosesc baia mea, în apartamentul meu.
Pentru că, ştiţi voi, plătesc chirie...
Scuze, scuze, frate.
Şase săptămâni libere... e minunat să fim din nou în acţiune.
Cât o să stea Gail aici?
Eu n-am vrut încă o colegă de apartament.
- Ce spui? Ea nu e colegă. - Dragule, nu pune periuţa în sertarul meu.
Părul tău intră în crema mea şi e scârbos.
Scuze, iubito. Ce-i?
Nimic, nimic. Mă duc să fac pipi... în camera ta.
Ce e asta?
O felicitare de casă nouă pentru voi. Acolo se pare că eşti tu cu Luke.
- Leo e în faza mov. - Foarte drăguţ, mulţumesc.
Şi cum merge? V-aţi aranjat?
Da. E minunat. Am şi despachetat totul.
Poftim? Tu, fata căreia i-a luat şase luni să-şi atârne tablourile pe pereţi?
Ştiu, acum e altceva.
E... ca şi cum aş şti unde îşi are locul fiecare lucru.
- Da. - Ce face aici?
Încearcă să-l aducă înapoi pe Swarek la arme şi bande, un fel de forţe speciale.
- McNally, Nash. - Domnule.
Am nevoie de voi la Supernova. E un concert în desfăşurare acolo.
Au ieşit vreo 1000 de oameni şi e loc doar pentru 800.
Tu eşti la conducere, McNally. Ia-i pe ceilalţi boboci.
Grozav. Cine cântă?
Doar o zi obişnuită de lucru.
Am spus să te dai jos!
Îmi căutam prietenul.
Stăteai pe maşina mea!
Nu stăteam. Dansam.
- Ce-ai luat, geniule? - Sunt drogat natural.
Pe naiba.
Haide! Haide!
- Mulţumesc. Mulţumesc. - Gata, destul.
Andy, ce vrei să fac cu ceilalţi risipiţi?
Dacă au benzi, pune-i la coadă.
Dacă n-au, du-i pe trotuar.
Bine.
Mă întrebam şi eu, iar mie îmi e indiferent...
Cât crezi că vei sta cu noi în apartament?
Tu te întrebai?
Haideţi, oameni buni.
Dacă ascundeţi alcool sau droguri, acum e momentul să le aruncaţi.
Pregătiţi genţile şi buzunarele pentru control.
Ar fi bine să ai apă în sticla aia.
- Ofiţer Epstein. - Haideţi, fraţilor. Răbdarea e o virtute.
- Dov? Dov Epstein? - Mark? Mark Johnson.
- Ce mai faci? - Bine, omule.
- Nici într-un milion de ani. - Dov.
- Nu te-am mai văzut... - De la aniversarea fratelui tău.
Marele 25. Când a luat foc grătarul.
Aşa e. El ce mai face?
- Ce face Adam? - Bine. E foarte bine.
De fapt... nu ştiu de ce-am spus-o.
A murit acum patru ani, aşa că... oricum mă bucur să te văd, Mark.
Să ne mişcăm, fraţilor. Acum aştepţi, scrii mai târziu.
Îi lasă câte zece o dată.
Trebuie doar să-i calmăm pe ceilalţi.
Asta se întâmplă când pui cuvântul "gratis" după cuvântul "concert".
Ador lucrul ăsta. E muzica liberă. E cultura maselor.
Să nu-ţi pui cultura pe maşina mea, amice.
Aşa e. Treci acolo.
Ce faci? Repeţi chestia cu "poliţistul rău" pentru arme şi bande?
- Nu m-am decis încă. - Ce te reţine?
Tu.
Ador să lucrez cu tine, McNally. Nu-mi imaginez viaţa fără tine.
- O să-ţi poţi da iar părul cu gel! - Avem o problemă la uşă.
Mă ocup.
Ne vedem mai târziu.
Care-i treaba?
Încă 50. După care, uşa se închide definitiv.
Mulţimea o s-o ia razna.
Să sperăm. Poate echipa anti revolte mă lasă să trag în cineva cu tunul cu apă.
Ce e cu tine?
N-am condus cu peste 90/h în slujba asta. Vreau puţină acţiune.
Du-te în spate. În mod sigur, ei n-apucă să intre.
- Gata, băieţi, liniştiţi-vă. - Mai împingi o dată şi pleci acasă.
Scuze că te deranjez, dar securitatea m-a trimis la coadă,
iar eu aşteptam acolo şi n-am vrut să plec pentru că... mă simt ridicol.
N-aveam de făcut decât să stau la coadă să am grijă de loc,
iar acum, nici măcar nu sunt la coadă.
Am grijă de locul colegei mele. Avem brăţări.
- Unde ţi-e prietena? - E după colţ.
Nu am ce face, se închide.
S-a dus să ia ciocolată caldă pentru mine de la Artie's.
Eu eram confuză. Tipul a zis că e la dreapta şi...
Faci mereu ce-ţi spun oamenii?
- Cam aşa ceva. - Şi eu.
Sau făceam.
Apropo, localul e foarte bun. Durează foarte mult, dar...
- Nu poţi grăbi dragostea. - Adevărat.
Bine. O să am grijă să intraţi.
Îţi mulţumesc. Cu adevărat. Colega mea era înnebunită să vadă spectacolul.
Sigur, cu plăcere.
Şefa!
Pun lucrurile în mişcare, dacă n-ai nimic împotrivă.
Bine.
- Iubitul? - Nu.
E instructorul... a fost instructorul meu.
E drăguţ. Am avut un partener de laborator ca el. Cam dur, dar...
Zău?
Stai întinsă!
1509! S-au tras focuri de armă!
Supernova! Cheiul Queens şi Richardson!
Două persoane împuşcate! Poliţist rănit!
Trimiteţi repede ambulanţa! Repet, ofiţer rănit!
Nu-i nimic. Totul e bine. Lasă aerul să iasă.
McNally, o să te faci bine.
Trebuie să stai jos. Nu încerca să te ridici, da?
Se pare că glonţul s-a blocat în vestă.
Stai liniştită. Încearcă să respiri.
Andy. Andy, eşti bine. Ai fost aruncată şi atât.
Glonţul e în vestă.
Mă întorc. Acum trebuie să fac pe şeful.
Nash, Diaz, luaţi chestia aia şi mutaţi-o acolo. Luaţi-o din drum.
Aici.
Rană de glonţ, spatele capului, jachetă roşie.
Spatele capului. Atât am putut să văd. Am aplicat presiune.
Sunt aici.
Nu, nu, nu. McNally, stai pe spate şi relaxează-te. E în ordine.
Vreau să stai cuminte să te consultăm.
N-am nimic.
Ştiu că n-ai. Dar sângele şi glonţul sunt probe. Respiră.
Epstein, vei sta cu fata.
Diaz, adună oamenii. Adu-i aici. Nu lăsa pe nimeni să plece, bine?
Adu-i aici pe toţi.
Toată lumea, vreau să vă daţi înapoi.
Ce s-a întâmplat?!
Gata, gata, calmează-te.
Kate!
Calmează-te. Gata. Linişteşte-te.
Dumnezeule!
Epstein, vei sta cu ea până la noi ordine.
Notezi totul. Timpul sosirii, ora la care intră în operaţie,
numele tuturor medicilor, ora la care e declarată moartă, dacă e...
Ţine telefonul ei. Mă duc să-i caut familia.
Aşteaptă. Cum o cheamă?
Kate...
Cred că o cheamă Kate.
Vreau să-i ţii tubul cu oxigen.
CTAS 1.
Femeie, 22 de ani, rană de glonţ la cap.
Stare generală critică. Timp estimativ 5 minute.
- Ce se întâmplă? - Îi anunţă cineva rudele?
- Se ocupă Oliver de asta. - Bun.
Împuşcătura a venit de aici.
Avem trei cartuşe de 380. Unul dintre ele a fost călcat în picioare.
Arma nu se vede pe niciunde.
Peck şi Diaz adună martorii.
Colega victimei e în drum spre secţie.
Cine e de la omucideri?
Încercăm să dăm de Callaghan, dar e în instanţă toată ziua.
Are telefonul închis. Nu că asta ar fi o crimă.
Se pare că va fi.
Iar noi o vom trata ca atare. Detectiv, mulţumesc pentru că ai venit.
Am auzit mare parte pe drum, la radio.
Mă bucur să ajut. Mă scoate din canalizare.
Detectiv Jo Rosati. A făcut pregătire la omucideri. Lucrează la 22.
Sam Swarek.
Oliver Shaw. Ce faci?
Unde e bobocul împuşcat?
- Andy McNally. E acolo. - Bine. Voi începe cu ea.
Se pare că ţineţi totul sub control.
- Te-ai descurcat bine, McNally. - Frank.
Jo, mă bucur să te văd.
McNally, ea e detectiv Rosati. Îţi va pune câteva întrebări.
Doare? Te simţi bine?
Da, mă simt bine.
Pariez că da.
Întâi de toate, avem nevoie de vesta ta.
Bine.
Walter, nu?
E în regulă. Linişteşte-te.
- Hai să ne uităm - Poftim?
Vorbesc serios, va trebui să mergi la spital.
Să vedem cât de repede.
N-am nimic.
De câte ori ai spus aşa azi?
De o sută de ori.
Poate o mai spui de încă o sută, dar, bravo ţie.
- McNally, nu? - Da.
Îmi spui ce s-a întâmplat?
- Da, eu... - Nu e nicio grabă.
Nu e mare lucru.
Am fost împuşcată o dată. În vestă, chiar aici.
Am vomat trei zile.
N-am fost la serviciu o lună.
Eram regina analgezicelor.
Ştiam fiecare episod de telenovelă timp de 33 de zile.
Era foarte drăguţă.
Fata aceea... foarte dulce.
Oricum, am lăsat-o să intre şi nu trebuia.
Puteam s-o trimit acasă, dar am lăsat-o.
Sigur. Era drăguţă. Desigur că ai lăsat-o.
Am lăsat-o să intre şi stăteam de vorbă.
Era în spatele meu.
Vorbeam despre ciocolată caldă şi...
Apoi a venit focul de armă... a fost împuşcată.
Dumnezeule!
Te descurci minunat.
- Cum te simţi? - Bine.
Sam, a fost cu adevărat înspăimântător. Şi doare aşa de rău.
Sunt bine, sunt bine, doar că... se fac deja vânătăi şi... ce-i?
Sam...
Cred că glumeşti.
Treci în spatele camionului.
Poliţia! Mâinile sus!
Ai arma la tine?
- Nu. - Întoarce-te. La pământ.
Culcat!
Dacă ai armă la tine, să mă ajute Dumnezeu.
Dă mâna.
Sunt Swarek. Am găsit un bărbat în posesia unui 380.
Sunt în spatele camionului de comunicaţii.
Îţi spun adevărul, nu e al meu.
Cred că cineva l-a lăsat acolo. Ar trebui să-l cauţi acum.
Îmi vedeam de treburile mele, mergeam la plimbare, când l-am găsit.
De câte ori să vă mai spun? Era pe trotuar.
- Eu l-am ridicat! - Ai spus destul. Acum poţi să taci.
- Voiam să vi-l predau. Jur. - El este?
Oscar Benson, 17 ani, locuieşte pe Beckett, 422.
Bun. Să începem.
Cei de la IDENT sunt e drum să vadă RPP, nu-l lăsaţi să se spele pe mâini.
Ce naiba e RPP?
Orice ar fi, n-am aşa ceva.
Oscar, e în ordine. E procedura standard.
Te scoatem imediat.
Hai să te aşezi undeva şi am să-ţi găsesc
ceva de băut când intrăm acolo.
Pe aici.
V-a făcut rost de vreo 20 de minute... până când puştiul o să ceară avocat.
E bună.
Da, este.
Spitalul e la cinci minute de aici.
O călătorie foarte, foarte rapidă.
Mai ţii minte prelegerea pe care trebuia să mi-o ţii?
Ce prelegere?
În prima zi.
Ai zis că te duci să-mi aduci o cafea şi ai să-mi ţii prelegerea.
S-a întâmplat demult.
Nu chiar.
Bine.
Sunt Oliver.
Oliver Shaw. Voi fi instructorul tău până la noi ordine.
Nu atingi nimic din maşină dacă nu-ţi spun eu.
Nu notezi nimic în agendă până nu-ţi spun eu.
Nu vorbeşti cu alţi oameni. Întâi te uiţi la mine.
Faci ce spun eu, nu ce fac eu.
Ştiu că acum crezi probabil că sunt un nemernic,
dar dacă lucrurile devin tensionate, voi fi şi eu, pentru că treaba mea e să te păzesc.
Tresa de umărul meu te reprezintă, McNally, iar noi...
vom merge amândoi acasă astăzi.
Foarte frumoasă prelegere.
Andy? Andy...
- E în ordine. Nu e al meu. - Unde te-a lovit?
La coaste. E bine. Sunt bine.
- Scuze, scuze, scuze. - Nu-i nimic, doar că mă doare.
McNally! Scuze.
Colega de cameră îl cere pe detectivul Callaghan.
Jo, ce faci aici?
Am venit să ajut.
Colega de cameră vrea să vorbească cu tine. E în biroul şefului, dacă eşti dispus.
Am auzit că l-ai prins pe ţintaş.
Aşa se pare. Am găsit un puşti cu o armă. Mergem să vorbim cu el.
Nu trebuie s-o faci. Dă-le declaraţia şi eu te duc acasă.
Ştii ceva? Am înţeles. Sunt bine.
Vreau să fiu aici. Trebuie să fiu aici.
Am stat la coadă vreo oră.
Îi era frig, mereu îngheţa. M-am dus să iau nişte ciocolată fierbinte.
Şi nu trebuia să mă duc. Nu trebuia să aştept.
Trebuia să mă fi întors repede.
Miranda, înţeleg ce spui, dar n-ar fi schimbat nimic.
Nici măcar n-a vrut să vină. Kate nu prea ascultă muzica asta. Ea ascultă clasică.
Dar spunea c-o ajută la învăţat.
- Totul e bine? - Da.
Da, vorbeam despre Kate.
Bine.
Oscar Benson nu are antecedente, dar fratele lui e într-o bandă.
- Nu înseamnă că el este. - Nu înseamnă că nu este.
Crezi că e o iniţiere?
Da, să ţinteşti un poliţişti, în anumite cercuri, îţi dă o anumită credibilitate.
Bine, Luke, ne ocupăm noi.
- Vorbeşti serios? - Da, eu am sunat-o.
Tu erai în instanţă, aveam nevoie de întăriri.
Acum sunt aici şi omul a împuşcat un poliţist.
O poliţistă care e şi prietena ta.
Dacă nu cumva faci asta cu fiecare poliţistă drăguţă care e împuşcată.
- E un conflict. Locuieşti cu ea. - Felicitări.
Jerry, cu asta mă ocup. Aşa că o să fac ceva.
Bine, nimic oficial şi va trebui să stai departe de tipul ăsta.
- Bine. - Iau prima deschidere.
Eşti de acord? Nu prea am chef să fac pe poliţistul bun.
Aţi fost parteneri, nu-i aşa?
- Da. - A făcut vreodată pe poliţistul bun?
- Nu. - Corect.
Fata pe care ai împuşcat-o e în stare critică.
Şi mai e ceva. Ai împuşcat o poliţistă, Oscar.
N-am împuşcat pe nimeni!
Poţi să-mi spui pe cine ţinteai sau să-l întreb pe fratele tău?
- Fratele meu n-are nicio legătură. - Deci ai făcut totul de capul tău?
N-am vrut să spun asta.
Mă îndoiesc serios că o ţinteai pe Kate Novatski
dar cred că asta e problema când tragi în mulţime.
Am văzut o armă pe trotuar şi am ridicat-o.
- De ce n-ai venit s-o predai? - Am vrut s-o vând. Luam vreo 500 pe ea.
- Ai găsit-o?! - Da, aşa e!
Au băgat-o în operaţie la 14:43.
Nu arată prea bine.
Ce mai pot face?
Te sun eu.
- Doamna Novatski? - Unde e Katie? E bine?
E în operaţie. Vă duc acolo.
- Erai cu ea? - Am fost în ambulanţă.
Era conştientă? Răspundea? Cât sânge a pierdut?
- Doamnă, detalii veţi primi de la medic... - Sunt asistentă la Oakville General.
Ştiu cum se procedează.
Mă aruncă într-o sală de aşteptare
şi nu-mi vor spune nimic până se termină operaţia,
aşa că trebuie să ştiu ceva.
A fost la concert. S-au tras focuri de armă. A fost împuşcată.
Unde? Unde a fost împuşcată?
Are o rană la cap.
Avea activitate cerebrală?
Doamnă Novatski, trebuie să vorbiţi cu un medic.
Katie voia să fie donatoare de organe.
Era foarte important pentru ea.
E tânără, e... e sănătoasă, deci cu o rană la cap,
e o candidată bună ca donatoare. Trebuie să mă ajuţi.
Bine.
Cineva trebuie să fi văzut ceva. Trebuie doar să le dăm un impuls.
Fermecător.
- Nu mă judeca. - Prea târziu.
Luaţi un loc.
De vreme ce niciunul dintre voi n-a fugit când s-a tras,
iar noi n-am găsit arme la voi, nu sunteţi suspecţi în acest moment.
Dar nu pleacă nimeni acasă până nu aflăm ce ştiţi.
Fiecare detaliu. Şi nu ne pasă dacă durează toată noaptea.
Stau treaz cu tine toată noaptea.
Stai treaz toată noaptea să-ţi speli sprayul cu piper din ochi
dacă nu-mi dai drumul imediat.
Bun, cine vrea să fie primul?
Ce spuneţi de cel care a băut mai puţin de şase băuturi azi?
Subţirelule, tu urmezi.
Am găsit ceva, dar nu cred c-o să vă placă.
Încearcă.
La 14:33, ora exactă la care s-au stras focurile de armă, Oscar vorbea la telefon.
- Cu fratele lui mafiot? - Nu, cu mama lui cea cu frică de Dumnezeu.
Au vorbit de la 14:26 la 14:37.
11 minute la telefon cu mama.
La mine ar fi record. Categoric aş împuşca pe cineva.
V-am spus că n-o să vă placă.
Îmi place orice ne dă răspunsuri.
Poate că a găsit arma. Cel puţin o avem.
Am vorbit cu balistica.
Arma era blocată, dar glonţul scos din vesta lui Andy se potriveşte cu arma lui Oscar.
Blocată?
Înseamnă că al patrulea glonţ n-a reuşit să iasă pe ţeavă.
S-a terminat. Acum m-am întors de la spital. Kate Novatski n-o să trăiască.
Am ceva de vorbit cu voi.
Kate Novatski se pregătea pentru medicină.
A scris un eseu despre donarea organelor pentru colega ei.
Cardul de donator e gata. Mama ei îşi doreşte doar asta.
Trebuie să găsim o cale.
Dov, imediat ce o deconectează respirator, devine omucidere.
Lanţul dovezilor, criminalistica, autopsia, avem nevoie de corp intact.
A fost împuşcată în cap. Ce legătură au plămânii?
Ce legătură are inima?
Dov, înţeleg.
Ai vorbit cu mama ei. E îngrozitor.
Da, e îngrozitor, dar nu trebuie să fie fără sens,
pentru că se pare că aşa va fi.
Dar noi avem o şansă să facem ceva pentru femeia asta, pentru această familie,
ceva care îi va ajuta să treacă prin acest lucru, aşa că, haideţi, vă rog.
Bun. Să luăm o mărturisire semnată înainte s-o deconecteze de la aparate,
înainte de autopsie.
Voi argumenta cazul medicului legist şi preluăm de acolo.
- Serios, haideţi s-o rezolvăm. - Confesiune semnată astăzi?
Întotdeauna e bine să ai un scop.
Colega ei a râs când am întrebat-o dacă Kate era implicată în ceva ilegal.
Era studentă de nota 10, bursă completă.
Fără iubit, fără duşmani.
McNally, trebuie să mergi acasă.
Nu, nu trebuie. Nu vreau să merg acasă. Ce-o să fac?
Vrei să mă uit la TV? Să trag un pui de somn?
Ascultă, dacă voi rezolva asta, trebuie să înţeleg de ce...
Să înţelegi? Ce vei înţelege?
S-a tras. Ai fost lovită. Ea a fost lovită şi e susţinută în viaţă.
Kate. Kate, nu "ea". E Kate şi stătea chiar lângă mine
şi eu trebuie să ştiu cine este.
Bine.
Condu-i colega la locuinţă şi vorbeşti cu ea pe drum.
Bine.
Nu înţeleg.
Dacă e conectată la aparatul respirator, e încă în viaţă.
Nu e chiar aşa.
Aparatul o face să respire, dar... îmi pare foarte rău.
Ştii ceva? Te pot duce la spital chiar acum dacă vrei s-o vezi.
Nu, nu vreau să merg acolo. Acolo e mama ei.
Din cauza mea, fiica ei e moartă sau aproape moartă sau pe moarte.
Eu am făcut-o să vină cu mine!
Am lăsat-o acolo, la rând!
Eu am lăsat-o să intre.
Am crezut că sunt amabilă.
Dacă Kate e cu adevărat cine spui că este,
atunci, focul de armă nu-i era destinat.
A fost un accident.
N-a fost vina ta.
- Ba da, a fost. - Da?
Parcă eşti profa de psihologie. Mereu încearcă să facă totul logic
spunând "nimic nu are sens".
Nu schimbă faptul că a fost împuşcată şi e aproape moartă sau...
- Şi cel care arăta suspect? - N-am zis că arăta suspect.
Am spus că se purta suspect.
O persoană nu e suspectă. Comportamentul ei este suspect.
Îmi iau masteratul în criminologie.
Bravo ţie.
Cum rămâne cu comportamentul lui care îl face suspect?
Era treaz.
Stătea chiar în faţa mea şi am văzut arma în mâna ei.
Sau poate era un telefon celular.
Era unul din acelea cu clapetă,
aşa că, părea că are armă.
- A scuipat vreunul ceva? - A vomat unul un crenvurşt.
Avem ziua de azi s-o rezolvăm.
- Bine. - Păi s-o rezolvăm.
Bine.
Dacă vreunul dintre voi a scris pe Twitter, a dat mesaje, a scris pe blog
sau a uploadat poze de pe mobil, la concert, să iasă în faţă acum.
Larry, tu urmezi.
Dă-mi telefonul.
Este o violare grosolană a drepturilor.
Ascultă, fals absolvent ce eşti.
O fată de 22 de ani a fost ucisă azi, aşa că, dacă ai poze ale locului faptei,
mai bine arată-le, ori te arestez pentru obstrucţionarea justiţiei.
A fost atât de tare.
Să vedem ce ai.
- Încă te gândeşti la bande? - Cred că tu nu.
O armă ca asta e foarte valoroasă.
Mafioţii n-o aruncă doar pentru că s-a blocat.
Nu e răzbunare, fata nu avea duşmani.
Dacă nu e răzbunare şi nu e vorba de bani...
E vorba de dragoste.
Nu ştiu unde este. Am văzut-o scriind în jurnal, dar nu ştiu unde-l ţine.
Bine. E computerul ei?
Da.
- Îi ştii parola? - Nu, n-aş fi îndrăznit s-o cer.
Purta haina aceea azi.
E a mea. I-am dat-o când am plecat. Îngheţase.
- O porţi des? - În fiecare zi.
Cred că acum nu.
- N-am vorbit despre tine. - Ce-i cu mine?
Am vorbit despre Kate...
Ştim că n-avea niciun fost iubit, duşmani...
Spre deosebire de perfecta mea colegă de cameră, există probabil
un milion de persoane care mă urăsc, câţiva foşti iubiţi,
dar nu-mi pasă de ei.
Îmi pasă de prietena mea.
Care purta haina ta.
Printează?
Da, printează. Chiar acum.
Mi-ai trimis-o pe cea de la camera puştiului?
- O ai? - Ţi-o trimit chiar acum.
Am lucrat pozele de pe Twitter, Facebook, alte pagini asemănătoare şi mobile.
N-am nicio idee despre ce vorbeşti.
Toate aceste poze au fost făcute cu câteva minute înainte de tragere.
Se poate ca cineva să fi făcut accidental o poză a trăgătorului.
Bun, adu-i.
Vreau să luaţi un marker şi să priviţi fotografiile acestea.
Dacă vedeţi vreunul din aceşti oameni cu această fată...
fata care a fost împuşcată azi, vreau să-i încercuiţi faţa.
Vreau să fiţi siguri. Dacă nu sunteţi siguri, nu încercuiţi.
Ai găsit ceva, Pointdexter?
Îl ştiu pe tip din sindicatul studenţilor.
Şi?
L-am văzut azi şi am încercat să-l salut, dar nu s-a oprit.
L-ai văzut vreodată cu fata asta?
Nu, nu cred.
- Dar l-am văzut cu ea. - E colega de cameră a lui Kate.
- S-o sunăm pe Andy. - O aduc pe detectiv Rosati.
Şi elevul devine maestru.
N-aş merge chiar aşa departe.
Se numeşte Adrian Sparks, 27 de ani, a absolvit filozofia, e asistent,
locuieşte la Spadina 1493, apartamentul 12.
Stai puţin. E Andy, e la telefon.
McNally, poţi s-o întrebi pe Miranda de un tip pe nume Adrian Sparks?
- Acum nu-s cu Miranda. - Unde eşti?
Am venit la secretariatul studenţilor.
Miranda a spus că a completat nişte plângeri. M-am gândit să verific.
Numele Adrian Sparks îţi spune ceva?
Da.
Miranda a făcut o plângere împotriva sa...
De fapt, două plângeri. Nu e ceva neobişnuit.
Favoritism, hărţuire, ignorare, "mă iubeşte, mă urăşte."
Mulţumesc.
Adrian Sparks era îndrumătorul ei de filozofie.
Aveau o relaţie.
Ea a fost cea care a întrerupt-o.
Hărţuire, câteva ameninţări, ea şi-a schimbat până şi încuietoarea.
Ne ocupăm de asta.
Adrian se pregătea să fie asistent.
L-am trecut, aşteptând ancheta.
- Mulţumesc. - Cu plăcere. Succes.
Mulţumesc.
Kate purta haina Mirandei.
E de un roşu strălucitor, deosebit. Miranda spunea că o poartă zilnic.
- De la distanţă, amândouă seamănă. - McNally, du-te şi ia-o pe Miranda.
- Ne îndreptăm într-acolo, bine? - În regulă, să mergem.
Miranda?
Miranda, te rog deschide uşa.
Trebuie să-ţi vorbesc un minut.
Miranda?
Dă-i drumul!
- Tu eşti Adrian. - E în regulă, sunt prieten cu Miranda.
E fostul prieten de care mi-ai vorbit?
- I-ai vorbit despre mine?! - Nu i-am spus nimic!
- Ce i-ai spus? - Miranda, taci!
Ai fost azi la concert?
Nu.
Ştii ceva? Nu trebuie să fac asta.
Ba da. Ridică manile şi întoarce-te.
Te rog, ajută-mă! Vrea să mă omoare!
O să mă omoare! Te rog, ajută-mă!
Rămâi aici!
Adrian, opreşte-te!
Stai!
Nu mişca!
Am spus... nu mişca!
Uită-te în jur, Adrian, pentru că asta e tot.
- Întoarce-te. - De ce?
- Vreau să-ţi vorbesc. - O să mă dai jos de pe bordură?
- Îmi place. - Nu.
Am crezut că asta e treaba ta.
Nu chiar, aşa că dacă vrei să sari, atunci fă-o.
Atunci de ce îndrepţi arma spre mine?
Nu ştiu.
Nu prea are sens, nu-i aşa?
Acum putem vorbi... de-adevăratelea.
Bine, în regulă, începi tu. De ce faci asta?
De ce nu? Asta am vrut de la început.
Ea ar fi terminată. Eu aş fi terminat.
- S-ar fi terminat totul. - Nu a mers atât de bine.
- Miranda e încă în viaţă. - La fel şi tu.
E jalnic!
Şi Kate Novatski este...
e moartă pentru că i-a fost frig.
Da. Eşti atât de naivă.
Eşti la fel ca...
Dă-mi drumul! Nu! Nu!
Voiam să se termine!
- Voiam doar să sar! - Bine, nu-mi pasă.
Dă-mi drumul!
Voiam să se termine!
E sus.
Andy?
Suspectul e încătuşat pe acoperişul căminului studenţesc.
Cu siguranţă că e gol.
L-am prins pe tip... pe ucigaşul lui Kate Novatski.
Luke e cu el chiar acum, aşa că probabil vom avea o mărturisire în curând.
Eu eram responsabilă astăzi.
Eu răspundeam şi ea a fost împuşcată.
O fată a fost... împuşcată.
Şi tu la fel.
Am crezut că dacă îl prindem pe tip şi aş putea înţelege
de ce s-a întâmplat asta, atunci m-aş simţi mai bine.
Nu mă simt.
Asta e pentru că nu mai ai ce face.
Toţi ceilalţi îşi vor trăi vieţile,
eventual vor uita de asta, dar... tu nu poţi uita.
- Dov, ăsta e cel mai deprimant discurs. - Îmi pare rău.
Epstein.
Frank te aşteaptă în biroul său.
Mă simt bine, serios.
O să fii bine.
Mă ocup acum de asta.
Mulţumesc.
Peter McKee, 42 de ani, 3 copii.
Aşteaptă un transplant de inimă de aproape doi ani.
Ambulanţa are nevoie de escorta poliţiei până la St. Patrick.
Epstein, să nu...
să nu faci vreun accident.
Nici măcar n-am ştiut că Dov a avut un frate.
Da, pe Adam. Era cu câţiva ani mai mare.
A fost bolnav?
Lui Dov nu-i place să vorbească despre asta, aşa că...
S-a sinucis.
S-a spânzurat.
După asta, părinţii lui Dov s-au despărţit.
Eu...
Chris, acum...
te-ai întors la muncă
şi nu mai ai nevoie de mine să te îngrijesc,
aşa că probabil ar trebui să mă mut, nu?
Nu.
Îmi place să fii prin preajmă.
- Luke? - Cred că ne-am descurcat bine.
De la nimic la o mărturisire semnată în şase ore?
Nu am mai făcut asta până acum.
Am făcut-o în treaba cu drujba lui Cardello.
Nu cred că se pune. Drujba practic ardea.
Îţi aminteşti de fiascoul în cazul Ivan Wallace?
Am reconstituit întreaga scenă a crimei în apartamentul nostru...
Am simţit că ne blocaserăm cu două contururi de cretă.
Până la urmă l-am prins pe tip.
Nu, eu l-am prins.
- Serios? - Da, serios.
Stai, îţi aminteşti altceva?
Da.
E ceva vulgar acolo?
Nu.
Mă gândeam la Andy.
Dacă glonţul n-ar fi nimerit vesta?
Adică, dacă ar fi nimerit cu 15 cm mai sus?
Dar n-a nimerit.
Nu putem gândi aşa.
Vrea cineva o băutură?
Se pare că eu fac cinste.
Ai fost nemaipomenit astăzi.
Mulţumesc.
- Nu înseamnă că te vreau colegă de cameră. - Nu înseamnă că-mi pasă.
Nu-mi iau liber.
Haide. E totul semnat, mărturisit. Nu se întâmplă niciodată.
Dar cu cazul Cardello?
V-am auzit vorbind.
- A fost demult. - Ştiu.
Jo şi cu mine am fost parteneri trei ani.
Cât timp aţi locuit împreună?
Doi ani şi jumătate.
Ai vreun regret?
Niciunul.
Bun.
Ce-ţi face...
Frumos.
E ceva rupt?
- Arată mai urât decât... - Ne-am îngrijorat, McNally.
Mi-a făcut plăcere să lucrăm împreună, detective.
Mulţumesc. Şi mie.
Se pare că... am putea avea şansa să o facem din nou.
Da?
Mereu e ciudat să schimbi echipa, dar ne cheamă datoria.
Rămâi la secţia 15?
Aveţi un loc liber, am cerut transferul.
Dar tu? Am auzit că te îndrepţi spre arme şi bande.
Da.
Nu m-am hotărât încă.
Noroc.
Subtitrarea BlackAmber-Dorula/SubTeam pentru www.subs.ro