Din episoadele anterioare...
A fost cât pe ce să-mi promită o bursă integrală,
dar mi-a spus că ezită din cauza mutării mele.
Dacă ajung la o altă şcoală, devin parte dintr-un alt program.
Familia noastră nu va lua nicio decizie
pe baza unei singure discuţii cu un recrutor.
Avem nevoie de un angajament din partea universităţii.
Ştiu c-am dar cu bâta-n baltă şi regret că te-am implicat,
dar poate adevărata greşeală a fost că m-am îndrăgostit de sora greşită.
Bună, numele meu e Jackie Molina. Aici e reşedinţa familiei Montgomery?
Îmi cer scuze.
Dacă nu-ţi înapoia inelul, acum probabil că eraţi căsătoriţi.
Tot ce-i posibil.
- El e! - Ian trăieşte...
Eşti sigură că el era?
Dacă află cineva de incidentul cu Jason...
Nu vei permite să se întâmple asta.
E Jason!
De ce s-a întors în casa aia?
Tocmai am avut discutat cu psihologa ta.
Îmi interziceţi să-mi mai văd prietenele?
- A spus el c-a ucis-o? - La asta s-a referit.
Asta e părerea ta, dar a spus Ian c-a ucis-o pe Alison?
N-a folosit cuvintele astea.
- Nu s-a exprimat aşa?! - Nu!
Spencer?
- Ai ieşit afară azi? - Nicidecum pe vremea asta.
Te-a minţit c-a ieşit din casă? Cui ar vrea să-i arate asta?
- Numai unui om i-ar păsa. - Lui Ian.
Serios?! Chiar crezi că Jason îl ascunde-n casa aia?
De ce-ar face asta? Ian i-a ucis sora, e absurd.
N-am spus că sunt absolut convinsă.
Tot ce ştiu e că Melissa se furişează fără maşină să se vadă cu Ian.
Surorii tale nu i-ar strica o zgardă
care te atenţionează când părăseşte proprietatea.
- Hanna... - Şi asta nu-i tot.
Când îi sună telefonul, iese din cameră ca să răspundă.
- Asta ce mai vrea să-nsemne? - Eu tot nu cred că Jason l-ar ajuta.
Nu el îl cataloga pe Ian drept "escroc nenorocit"?
Exact! Cum de şi-a schimbat părerea?
E vorba de Jason, fetelor! Dumnezeu ştie ce să mai credem!
A lÃ¢ncezit drogat toatÄƒ vara Ã®n care a dispÄƒrut Ali.
Probabil l-ar crede mascul feroce pÃ¢nÄƒ ÅŸi pe tipul Äƒla!
Parcă Jason îţi spusese că s-a lăsat de droguri.
Emily, am purtat doar vreo trei conversaţii cu el.
Nu i-am cerut niciodată o mostră de urină.
Gata, ciocu' mic!
Cum am putea s-o supraveghem în permanenţă pe Melissa
dacă nici n-avem voie să punem piciorul în casa ta?
Fetelor...
Ce-ai văzut?
- Hanna, să mergem! - Nu-mi găsesc celălalt pantof!
Ian, tu eşti?
Ce s-a întâmplat? Ce faci?!
Îmi caut inelul. Vrei să te ridici puţin?
- Ce inel? - Verigheta mea.
De ce ai da-o jos?
Îmi bloca circulaţia. Unul din "avantajele" sarcinii.
Nu te mai încape niciun pantof, iar degetele ţi se umflă.
Vrei să răspund eu?
Îţi vibrează telefonul. Vrei să răspund eu?
Caută-n continuare, te rog!
Bună. Nu sunt singură. Stai să urc la etaj.
Traducerea şi adaptarea: Cookie @Titrări & Felixuca @Nifty Team
PRETTY LITTLE LIARS Sezonul 2, Episodul 3
Sincronizare WEB-DL: Polux Comentarii pe www.tvblog.ro
Îmi place la nebunie!
- 'Neaţa! - Bună. Ce se petrece?
Tatăl tău are o întâlnire în partea asta de oraş.
Şi m-am gândit să trec pe-aici şi să te conduc la şcoală.
De obicei, Mona mă ia de acasă.
Da, am fost deja înştiinţat. Data viitoare, te anunţ din timp.
Poate rămâne pe luni sau oricare altă zi din săptămâna viitoare.
Să-nţeleg că rămâi în Rosewood?
Deocamdată. Îmi pot rezolva treburile de la hotel.
În plus, vreau să-ţi fiu alături.
- Tom, îţi ofer o cafea la pachet? - Nu, mersi.
Bine, atunci...
Îţi urez să ai o zi minunată la şcoală.
Pa...
- Şi ce era aşa amuzant? - Poftim?
Când am coborât, v-am surprins amuzându-vă.
La asta te refereai...
Tatăl tău îţi amintise de prima oară când i-am gătit mamei sale.
În timp ce eu găteam, bunica ta a rearanjat mobila din sufragerie.
Când am ieşit din bucătărie, nu mi-am mai recunoscut propria casă.
Femeia aia e o pacoste!
Dar asta e problema lui Isabelle acum, corect?
Dacă tot se însoară cu ea, tu de ce eşti aşa voioasă
şi alergi să-i cumperi lapte din alune de pădure pentru cafea?
Fiindcă are intoleranţă la lactate.
Hanna, eu şi tatăl tău ne cunoaştem de multă vreme
şi, crezi sau nu, obişnuiam să râdem... mult.
Eu cred c-am ratat partea asta.
- Hanna... - Îmi cer scuze.
Doar că mi se pare ciudat că, brusc, eşti de partea lui.
Ba nu-i adevărat!
Sunt perfect conştientă de cine e şi ce-a făcut tatăl tău,
dar are şi el momentele lui.
Dacă cineva ne-a rănit o dată, asta nu-nseamnă că trebuie
să-l eliminăm complet din viaţa noastră.
Lucrurile se schimbă, iar oamenii se maturizează.
Trebuie să ne găsim un loc mai bun pentru asemenea aranjamente.
Preferabil undeva cu un ventilator.
Multă baftă! Ar însemna să săpăm un tunel pe sub şcoală.
Cu siguranţă, nu cu mâinile alea! Ai nevoie de-o hidratare serioasă.
Scrisoarea asta nu-i aşa de rea, Emily...
Ba nu-i deloc potrivită.
Mama ta n-ar rămâne impresionată că recrutorul s-a sinchisit să-i scrie?
Poftim, foloseşte ăsta. M-a costat mai mult decât geanta.
Scrisoarea presărată cu ipoteze.
Mama mea are nevoie de certitudini, formulări de genul:
"Lăsaţi-o să absolve Rosewood. O vrem, n-o mutaţi la Texas."
Em, mai sunt şi alte facultăţi.
Da, şi alţi recrutori o să pună ochii pe tine.
Când? Mama a împachetat deja toată bucătăria.
Mă tot bate la cap c-o să-mi placă enorm rodeo-ul.
- Terminăm discuţia mai târziu. - Ne întâlnim după ore?
- Nu pot azi. Am hochei pe iarbă. - Eu am antrenament la înot.
Eu îmi încep cursul la Hollis.
- Jackie o să predea cursul? - Nicidecum, doar n-o urmăresc!
Dacă Ezra spune că nu mai e nimic între ei, eu îl cred.
Şi ce-o să faci, o să-ţi pierzi vremea prin campus cu un binoclu?
Respect cerinţele doamnei psiholog de a ne petrece timpul separat.
E un curs opţional.
Dacă se-ntâmplă să mă-ntâlnesc cu Ezra, cu atât mai bine.
Ce baftă pe tine!
Da, fascinant... Toţi au o viaţă în afară de mine.
Parcă te duceai cu Mona la mall.
Furtul de cremă hidratantă nu-i o viaţă, ci un hobby!
- Deja devine plictisitor. - Ai furat crema asta?!
Nu! E o mostră.
Bună! Parcă-ţi încheiaseşi socotelile cu liceul ăsta.
Da, am trecut doar să-mi depun actele pentru diploma de absolvire a liceului.
Mai am cinci minute de pauză. Vrei să bem o cafea?
N-am cum, azi încep o nouă slujbă. Trebuia să ajung până la ora nouă.
Serios? Sună grozav! Unde?
- Pot să te conduc la oră? - Sigur...
E o slujbă de tâmplar, nu? Sună grozav! Pentru cine lucrezi?
Jason Dilaurentis.
Da, mă gândeam eu c-o să fii surprinsă...
Şi eu am rămas surprins, dar are nevoie de ajutor să...
Toby, nu poţi lucra pentru el.
N-am de ales. Am nevoie de bani să-mi cumpăr unelte şi o camionetă.
O camionetă?
Un tâmplar din Yardley vrea să mă angajeze,
dar mi-a impus să am propria maşină.
Dar tot nu cred c-ar trebui să te apropii de casa aia!
Spencer, vreau să plec din propria mea casă,
iar asta necesită mulţi bani.
Până şi o maşină furată şi folosită costă mai mult decât am strâns eu.
Să nu mai menţionez că vânzătorul mai are o ofertă.
Vreau doar să-mi promiţi că n-o să intri-n casa lui Jason.
- De ce? - Fiindcă n-am... încredere-n el.
Te rog, promite-mi.
Îţi promit.
Bună, Lucas. Unde te grăbeşti aşa?
- Bună. - Ia loc.
Nu pot. I-am promis lui Caleb că-l duc
la depozitul de calculatoare în pauza de prânz.
Mai nou, eşti prieten la cataramă cu Caleb?
El... locuieşte-n casa mea.
Părinţii mei îl găzduiesc până se pune pe picioare.
Rămâne aici pentru o vreme sau se întoarce-n Arizona?
Cred că cel mai bine-ar fi să-l întrebi tu asta.
- Mai vorbim. - Nu, stai! Ce faci după ore?
Vrei să facem ceva amuzant?
Sau ceva nu aşa amuzant, adică să învăţăm împreună?
Am de întocmit anuarul. Luni, îl ducem la tipografie.
Da, am înţeles...
Cum de nu te mai văd în preajma găştii tale?
Am programul încărcat...
M-am gândit că nu ne-ar strica să ne petrecem timpul şi separat.
A fost ideea părinţilor sau a voastră?
Ia ghici...
Ne-ar fi de folos ceva ajutor la aşezarea în pagină.
- Ne vedem după ultima oră? - Da...
Dacă le spun că l-am pierdut, mă lasă să fac altă poză, nu?
De ce-ar vrea altă poză? E perfectă, pari tare... silitoare.
Parc-ar fi o poză de puşcăriaş.
Da, semeni cu o tânără silitoare dintr-o spălătorie din închisoare.
Ăsta era şi scopul, nu?
De fapt, când făceam poza, îmi doream să scap de închisoare.
Îţi mai aduci aminte de închisoarea aia numită "liceu", nu?
Cum să nu?!
- Ţi-e dor de ea? - De tine, mai degrabă.
Ştii cât de plăcut mă simt când te iau de mână,
fără să-mi fie teamă că ne-ar putea vedea cineva?
Aria, adu-ţi aminte că tatăl tău predă aici trei zile pe săptămână.
Ştiu, dar vinerea n-are cursuri.
Pa.
Bună! Ia-ţi un halat. Găseşti locuri în spate.
La revedere!
Pofteşte, ia un loc.
- Cauţi pe cineva? - Nu, eu...
- Mă gândeam că Toby e... - A plecat acum vreo oră.
- S-a întâmplat ceva? - Nu, credeam că eşti înăuntru.
Cum aşa?
- Credeam că numai tu locuieşti aici. - Aşa şi e.
O să-i transmit lui Toby c-ai trecut pe aici.
Jason n-avea cum să închidă ferestrele.
Poate o fi bătut vântul.
Emily, fereastra era închisă! Era cineva în camera de la etaj!
Voiam să spun că poate ţi s-a părut ţie.
Uneori, când ţii ciocanu-n mână, totul parcă aduce a cui.
De ce-mi vorbeşti ca Ben Franklin?
Un criminal locuieşte alături, părinţii mei sunt la New York,
iar singura mea armă de apărare e o crosă de hochei!
Întreabă-l pe Toby. Dacă lucra acolo, poate...
Nu, nu vreau să-i creez probleme lui Toby!
Dacă-i spun, o să dea buzna acolo şi o să facă pe eroul.
Ai dreptate. Nu-i spune lui Toby.
- Emily? - Trebuie să-nchid.
Vii să dormi la mine în noaptea asta?
N-ai tu noroc aşa mare. Încuie-ţi uşa.
Crezi că vecinii tăi o să cheme poliţia?
Toată lumea s-a obişnuit.
Casa aia se transformă-n balamuc când părinţii lui Ali pleacă din oraş.
- Mai vrei ceva? - Nu, mersi.
Ali, ce s-a întâmplat?
Pot să dorm aici în noaptea asta? Nici nu mă gândesc să dorm acolo!
N-am destule încuietori la uşa dormitorului.
- Te hărţuiesc prietenii lui Jason? - Jason nu are prieteni.
Sunt nişte idioţi care se folosesc de el ca să se drogheze
şi să se poarte ca animalele.
- Tu eşti singura fată de acolo? - Evident.
- Ar trebui s-o sun pe bunica. - Despre ce vorbeşti?
Se bazează pe banii ei.
Dacă suflu o vorbă despre el şi prietenii lui rataţi,
o să-l scoată din testament, de urgenţă.
Doamne, mă scârbeşte!
- Pot să-mi iau un suc? - Sigur...
- Ali, eşti binevenită aici. - Mersi.
Te simţi bine?
Da, doar că... Mă gândeam la bunica mea.
Familia ta are cele mai groaznice mere!
Emily, ţi-ai golit deja dulapul?
Încă-mi sortez hainele.
Încerc să mă hotărăsc ce vreau să dau de pomană.
Scumpo, nu ne mutăm pe lună. Pune-ţi hainele în magazie.
- Răspunzi tu la telefon? - E Paige. O sun eu înapoi.
Poţi să răspunzi la telefon. Coboară când termini.
Alo?
Mai ştii când Ali a venit în seara aia să doarmă cu noi?
Cred că se petrecea ceva tare urât între ea şi Jason.
Spencer, nu mai face pe Harriet sub acoperire.
O s-o iei razna.
Nu, dacă Ian a fost acolo în acea noapte şi i-a şantajat pe amândoi?
Spencer...
Unde era Jason în noaptea când Ali a fost ucisă?
Câte poze încap pe pagina asta?
- Lucas? - Maxim patru.
- Cine-i fata? - Cine, ea?
Lucrează la supliment.
- Şi suplimentul ăsta are un nume? - Danielle nu-ştiu-cum...
Ea ştie că-ţi place de ea?
S-a alăturat grupului acum vreo săptămână.
Abia dacă ne-am adresat două vorbe.
Dacă cele două cuvinte au fost: "Eşti drăguţă..."
Încetează... Nu e interesată. Nici nu ştie că-s în cameră.
Normal că ştie cine eşti, Lucas! Tu reprezinţi departamentul foto.
Am putea să încheiem discuţia?
Mie mi se pare drăguţă. De ce n-o inviţi în oraş?
Ştiind ce reputaţie am în liceu... Potrivit prietenei tale, Mona,
sunt mai prejos de puştiul ăsta care-şi suflă nasul în hârtie.
Nu mai suntem în clasa a şaptea. Dacă-ţi place fata, treci la acţiune.
Avem prea multe poze cu fanfara. Aruncă-le pe alea.
Serios, ia-ţi inima-n dinţi!
Dintre toţi oamenii, tu-mi ştii cel mai bine performanţele, Hanna.
Poftim, adaugă şi pozele astea cu clubul de actorie.
- Bună. - Bună.
Tot nu l-ai găsit? Ar trebui să-i suni pe părinţi.
Poate l-au găsit şi l-au pus la loc sigur, să nu se mai piardă.
N-au făcut-o. Am vorbit deja cu mama.
Poate ar trebui să dormi azi aici, nu în hambar.
Poate.
Nu-mi place să fiu singură, nu dorm bine.
Melissa? Înţelegi de ce sunt speriată, nu?
Cineva a intrat aici săptămâna trecută
şi am aflat lucruri pe care n-aş fi vrut să le ştiu.
Ce încerci să-mi spui?
Speram că, dacă va fi cazul, mă vei proteja pe mine...
...nu pe altcineva.
O ţii minte pe Kendra Santoni, bătăuşa aia
care a făcut din mine sacul ei de box, în şcoala generală?
Mai ştii ziua când am venit acasă cu un semn roşu pe gât
şi mă temeam să-i spun mamei că mă lovise Kendra cu coarda?
Şi, a doua zi, ai încolţit-o la locul de joacă
şi i-ai zis că, dacă se mai atinge de mine,
o vei face să-şi înghită coarda?
Atunci ştiam că mă apărai.
Mai ţii minte?
Ai uitat cum ai pus-o la zid?
Nu. Şi, pe bune, acum am de făcut treburi mai importante.
Soţul meu a dispărut de aproape o săptămână.
N-am chef să rememorez trecutul.
Nu mă pune să aleg între tine şi soţul meu, Spencer.
- Ştia că am ales cursul ăla? - Ea s-a înscris prima.
De ce nu pot scăpa de liceu?
Probabil pentru că încă mai eşti la liceu.
Nu mă ajuţi.
Aria, poate că universul îţi spune ceva.
Poate ai cursul ăla cu Jenna ca să puteţi trece mai departe.
Amândouă sunteţi artiste talentate.
Probabil aveţi mai multe în comun decât crezi.
Nu cred că Jenna e genul de om dispus să ierte.
- Poate mă duc la un curs de pictură. - Faci ce vrei.
Spun doar că poţi fugi, dar nu te poţi ascunde.
Dacă ai cum să îndrepţi lucrurile cu Jenna, de ce să n-o faci?
Nu atinge laptele de nucă de cocos! E al meu!
Nu, ştiu asta... Nu de asta am venit aici!
N-are nicio legătură cu asta. Te sun eu mai încolo. Te sun!
'Neaţa, somnoroaso.
Mama ta m-a rugat să repar boilerul.
- Unde e? - Mama ta?
S-a dus la magazin să cumpere nişte chestii.
Hanna, nu ştiu cât ai auzit...
- Deci cu mama vorbeai? - Nu.
Cu Isabelle.
Avem viziuni diferite despre cât de mare să fie nunta.
Dac-ar fi după ea, am închiria stadionul Veterans.
Tată, nu-i nevoie să-mi spui asta.
Situaţia e cam încordată acum... între mine şi Isabelle.
- Mama ştie? - Se prinde repede.
De obicei, mai repede decât mine.
- Nu te amesteca în asta. - Nu, dar dacă o răneşte iar...
Hanna, am încercat şi eu să o protejez pe mama
şi doar eu am tras ponoasele.
Lasă lucrurile să se rezolve de la sine.
- Ce-i asta? - Citeşte-o.
"...Dacă rămâi campioană la Rosewood şi şefa echipei de nataţie"
"până la finalul sezonului, îţi oferim bursă completă..."
Nu se poate! S-a răzgândit? E extraordinar!
- Deci nu mai trebuie să te muţi! - Aşteaptă! Dă-mi să văd.
- Ce a zis mama ta? - Încă n-a văzut scrisoarea.
- De ce? - Încă nu am trimis-o.
- Poftim? - Stai. Tu ai scris-o?
Doamne sfinte! Eşti bestială, Emily Fields!
- O să mă faci să intru la Harvard! - Emily, eu n-aş trimite-o.
Îmi place! Stai să văd dacă am un timbru.
Mi se pare super aiurea.
Serios? Mai mult decât faptul că faci cursul de artă cu Jenna?
Sper că prima lecţie va fi despre cum să faci o armă.
N-am zis că o să şi rămân înscrisă la cursul ăla.
Mă rog. Încă mă mai gândesc.
Când părinţii tăi vor citi asta...
Mare brânză! A schimbat câteva cuvinte.
Cum zicea Alison: "Nu minţi, doar spui adevărul în avans."
Contează dacă pare puţin uzat?
- Trebuie să fie şi altă cale. - Nu este.
- Vrei să luăm o pauză? - Nu.
Ai lucrat fără întrerupere! Nu trebuie să fie gata într-o zi.
- Ai şi alt serviciu, cumva? - Nu.
Să-nţeleg că oamenii de pe aici încă îţi mai pun beţe-n roate?
Ca să ştii, Toby, niciodată nu te-am crezut vinovat.
Te-ai aflat în locul nepotrivit, la momentul nepotrivit.
Am păţit-o şi eu.
Cine-i acolo? Melissa?
- Nu. Bună! Sunt Spencer. - Bună!
De ce ai crezut că sunt Melissa? A venit des pe la tine?
De câteva ori.
Poştaşul aduce la mine corespondenţa voastră.
- O să beau ceva. Vrei şi tu, Toby? - Nu, mulţumesc.
- Tu? - Nu, mersi.
Ce s-a întâmplat?
Am cum să te conving să renunţi acum, de tot?
Spencer, abia am început şi mi-a dat un avans uriaş.
Destul cât să-ţi cumperi o camionetă?
Sunt convins că aia s-a vândut deja.
Ai sunat?
Spencer, slujba de la Yardley i se va da altcuiva.
- N-o să aştepte după mine. - Da, dar vor apărea altele.
Poate. Însă, acum, asta e tot ce am.
V-aş invita în casă, dar e vraişte înăuntru.
M-am tăiat.
- Îmi cer scuze. Cum te cheamă? - Pe mine?
Anita.
- Poţi s-o ajuţi puţin pe Jenna? - O fac eu.
Mersi, Bryce.
Îmi pare rău.
Am o întrebare...
- De câte ori apare corul în anexă? - Membrii sunt trecuţi individual.
- Crezi c-am uitat pe cineva? - Va trebui să verific.
Lucas a făcut atâtea poze minunate...
E nasol că nu putem să le folosim pe toate.
Dar sigur pe restul le va înrăma şi le va vinde pe Ebay.
De ce ar cumpăra poze ale corului în care nu apar?
Într-o zi ar putea deveni o piesă de colecţie.
Lucas şi-a vândut deja multe fotografii.
- Cine e Lucas? - Prietenul meu, de acolo.
E ciudat să-l numesc prieten.
Asta şi e, chiar dacă eu am vrut mai mult, la un moment dat.
Dar n-am avut energia necesară să fac faţă competiţiei.
- Care competiţie? - Orice fată din clasa a 11-a.
Pare tocilar şi mutulică, dar e doar de faţadă.
Are şi o latură sălbatică...
E un diamant adevărat. Vin luni să-l iau.
O să fac rost de bani imediat ce se deschide banca.
Mi-ai zis.
Îi va lipsi cuiva inelul ăsta în weekend?
- Ce? Nu, sigur că nu. - Nu vreau să am probleme.
Cum ţi-am zis, e al meu. Îmi trebuie nişte bani până luni.
Bine.
- Mulţumesc. - Ne vedem luni!
- Lunea asta, da? În două zile? - Da, da!
- Hanna, aşteaptă! - Parcă nu mai vorbeam.
- Ce i-ai zis lui Danielle? - De ce?
A venit la mine, când făceam bagajele
şi m-a rugat să-i arăt şi alte fotografii.
I-ai zis că le vând pe internet?
Da. Ce-i cu asta? Ai vândut alte chestii.
Bine, poate c-a fost o greşeală, dar măcar acum ştie cum te cheamă.
Vrea să bea o cafea cu mine săptămâna viitoare.
Felicitări!
- De ce ai vorbit cu ea? - Pentru că suntem prieteni, Lucas.
Mă durea sufletul să te văd cum băleşti după ea.
Nu. Ce urmăreşti prin asta?
Ultima dată când ai fost amabilă cu mine,
m-ai folosit ca să te desparţi de Sean.
Nu crezi că ţi-am făcut un serviciu pentru că ţin la tine?
Ţi-am cerut scuze pentru faza cu Sean din seara aia.
A fost o greşeală, dar nu vreau să mă judeci
tot restul vieţii pentru greşeala asta imensă.
Oamenii se schimbă, se maturizează.
Atunci... Mulţumesc.
Emily!
Am găsit astea în pod.
- Vrei să le arunc? - Doamne, nu, scumpo!
Nu le-aş lăsa nici pe mâna celor de la firma de mutări.
Cred că ne vom ocupa noi două de cutia asta, bine?
- Mamă, te simţi bine? - Da.
- Ce se întâmplă? - Nimic. Doar...
Emily, cred că ţi-a fost greu să ascunzi adevărul despre tine,
să crezi că, dacă mi l-ai fi spus,
n-aş fi fost în stare să te iubesc necondiţionat.
Mamă, nu mai cred asta.
Ştiu.
Dar n-a fost deloc uşor să ajungem aici.
Am multe chestii de împachetat.
Termină de învăţat şi apoi ieşim la cină.
În regulă.
Spencer.
- Ia-o. E a ta. - Eşti nebună?
Ştii cât timp îmi va lua până să-mi plătesc datoria la tine?
Mâine te duci la slujbă. În Yardley, nu-i aşa?
Te iubesc atât de mult!
Voiam să ţi-o spun eu prima.
REGRET CE AM ZIS. MĂ MĂRIT CU TINE ŞI-NTR-O CABINĂ TELEFONICĂ.
SUNĂ-MĂ! TE IUBESC. ISABEL.
ŞTERGERE MESAJ
Anita? Mă poţi ajuta cu ceva?
Poţi să pui asta pe masa de lucru, la perete?
Sigur.
Şi, dacă ai putea să ştergi restul, ar fi perfect.
În sfârşit, apuc să văd cum a ieşit.
De fapt, nu văd nimic.
Cel mult, nişte umbre.
O aprinzi? Te rog.
Aş vrea să ştiu dacă arată aşa cum mi-am imaginat-o eu.
Şi poţi stinge lumina?
Ce vezi?
Pe vremuri, înotam des.
Mă duceam la un lac.
Apa nu era adâncă, dar îmi plăcea să mă scufund,
apoi să mă întorc şi să privesc în sus.
Razele de soare de la suprafaţă
se spărgeau într-un milion de fragmente...
ca mărgelele.
Cu cât te apropiai mai mult de ele,
lumina sărea, dansa şi...
Asta voiam să redau, însă...
Nu văd... nimic.
E superbă!
E aşa cum ai zis tu, de parcă ai privi de sub apă.
Lumina e blândă şi...
Aria?
Eşti Aria?
- Te rog, răspunde-mi! - Da, eu sunt.
Stinge lumânarea.
- Jenna... - Stinge-o!
Nu aici. Rămâi pe stradă.
Vreau să mă asigur că doarme.
Perfect. Ne vedem atunci.
Emily, am găsit asta pe covoraşul de la uşa ta.
Probabil ne-a fost livrată cât eram plecate la cină.
Ce e?
O scrisoare de la Universitatea Danby.
E pentru tine. Nu vrei s-o deschizi?
Pot s-o deschid eu? Bine.
Scumpa mea... ai reuşit! Te vor în echipa lor.
Dl Rabin spune că dacă rămâi campioană la Rosewood
şi şefa echipei de nataţie, până la final de sezon,
îţi oferă bursă completă în primul an de facultate.
Uită-te! Citeşte-o! Scumpo, e fantastic! Bravo!
E tot ce-ţi doreai! Ştii ceva? Să-i dăm mesaj tatălui tău!
Şi să-i arătăm scrisoarea, s-o citească singur!
Bine? Ce mândru va fi de tine!
NU NE MAI PUTEM JUCA DACĂ PLECI. TREBUIE SĂ FII AICI. BRAVO! A.
Unde eşti, scumpo? Tatăl tău vrea să vorbiţi!
- Cine e Anita? - Nimeni. Eu eram.
Am zis-o doar pentru că nu voiam să afle Jenna că eram acolo.
Dar a ştiut.
Doar după ce i-am zis ceva. A trebuit s-o fac.
Credeam că nu-i niciun pericol.
Anita nu era un pericol. Aria e altceva.
Cred că am înrăutăţit lucrurile.
Dacă Jenna e A, am agitat cuibul de viespi.
Pleacă.
- Sunt gata. - S-o facem!
El e? E Ian?
- Nu-mi dau seama. - Normal că el e.
Dar a cui e maşina?
Staţi, nu e Ian.
- E Wren? - Wren?
Şi el e implicat?
- Ce-i dă? - Probabil analgezice.
- Melissa ia droguri? - Nu pentru ea. Pentru Ian.
Dacă pici din clopotniţă, nu te dregi doar cu nişte gheaţă.
Doar Melissa i-ar cere tipului căruia i-a dat papucii
să-l ajute pe criminalul cu care s-a măritat.
Da, am văzut multe trecând pe aici.
Ăsta era o frumuseţe.
Lăsa în umbră toate celelalte inele.
Da, mă gândeam eu că n-o mai văd pe aici.
Poftim. Presimţeam eu că nu e al ei.
Bucură-te de el!
Subtitrare de Cookie şi Felixuca Titrări.ro şi Nifty Team
Sincronizare WEB-DL: Polux Comentarii pe www.tvblog.ro