Ovo je naš svijet.
Oblikovali smo ga prema sebi. Učinili ga svojim.
Sad smo mi jedini postojeći ljudi, apsolutni vladari Zemlje.
Ali, nekad je bilo vrijeme kad smo dijelili ovaj planet s drugima,
jako drukčijim tipovima ljudi.
Dok su naši preci otišli iz Afrike prije oko 100,000 godina,
većina tih 'drugih' je izumrla. Ali ne svi.
Druge vrste su otputovale iz Afrike prije nas.
Pametni, jaki i dobro prilagođeni okolini,
oni su bili dominantna vrsta na planeti.
Što se desilo kad su se naši svjetovi sudarili?
Zašto, unatoč svim njihovim prednostima,
su ti drugi natjerani na istrebljenje?
Zašto, unatoč svim šansama, smo mi pobijedili u Bitki za Planet Zemlju?
PLANET LJUDI MAJMUNA 1x2 'BITKA ZA ZEMLJU'
TITL by RODJOCOUSIN www.prijevodi-online.org
ZEMLJA, PRIJE 32,000 GODINA
JUŽNA FRANCUSKA
'NEANDERTALCI'
Prije 32,000 godina,
nova ljudska vrsta se širila duž Europe.
Boja njihove kože je odavala njihovo Afričko podrijetlo.
Homo sapiens nije ovdje baš dugo, te ih nije bilo mnogo.
Ovi ljudi su moderni ljudi. Oni su bili naši preci.
Dok su se širili kroz kontinent, ušli su
na teritorij druge ljudske vrste, Neandertalaca.
Način na koji se tretiraju Neandertalci u popularnim medijima je jako nepošten.
Oni su bili jako razvijeni ljudi, na svoj način razvijeni kao i mi.
Nema drugog događaja u ljudskoj evoluciji koji je okupirao maštu
javnosti kao što je to bio susret Homo sapiensa i Neandertalaca.
Uz najnovija arheološka i znanstvena istraživanja, ono što slijedi je
dramatizacija jednog od najbitnijih perioda ljudske povijesti.
Ti si promašio. Jala je prvi bacio. -Jala je mlad.
Ti si promašio.
Prije 32,000 godina, u sada modernoj Europi,
populacija Homo sapiensa je bila negdje oko 10,000 ljudi.
Borili su se za preživljavanje zbog promjene klime.
Temperature su se divlje mijenjale, 4 do 5°C svakih 150 godina,
šetajući od toplog do hladnog i ponovo do toplog.
Posljedice su bile katastrofalne.
Okoliši su mogli varirati između otvorenijih
travnatih okoliÅ¡a do viÅ¡e poÅ¡umljenih okoliÅ¡a.
Ovo bi se mijenjalo kako bi klima postajala toplija i hladnija.
Ove dramatične promjene između livada i šuma su učinile
život jako teškim za životinje, i za ljude koji su ih lovili.
Za velike sisavce kao što su Homo sapiens i Neandertalac,
način za suočavanje s ovim promjenama klime je bilo seljenje. Zato su brze
promjene klime vjerojatno donijele Homo sapiensa i Neandertalca u bliži kontakt.
Pusti Jalu da baca. -Jalu? Moramo jesti! Jala...
Nemoj promašiti.
Byana! -Byana!
Zašto? -Trebamo hranu.
Želim pomoći. -Ti ne znaš bacati koplje! -Nauči me, oče! -Idi kući!
Jala, odvedi sestru kući.
Čekaj.
Ti imaš majku?
Daj mi je. -Zašto? -Daj.
Moja majka je dala ovo tvojoj majci. Ona nam
je donijela tvog brata, Jalu. Donijela je tebe.
Moja majka, tvoja majka, Byana.
Majka.
Arheolozi vjeruju da su ovi objekti bili simboli plodnosti.
Iako nam zaigranost kaže da su možda imale pornografske implikacije.
Nađene su na nalazištima širom Europe.
Dok dođemo do perioda od prije 40-50.000 godina,
moderni ljudi su sigurno koristili simbole za međusobnu komunikaciju
i odašiljanje informacija među ljudima, čak i među generacijama.
Zato je to postalo jako važno za moderne ljude.
Kad nađemo ove stvari izrezbarene od slonovače, najtvrđe stvari kostura
sisavca, to vam govori da su simboli jako, jako važni. Nešto ovakvo
da bi se izrezbarilo od slonovače, trajalo bi stotine i stotine sati.
To su stotine i stotine sati oduzetih od neke druge važne aktivnosti,
poput odgoja djece ili lova ili takvih stvari.
Zajedničko vjerovanje u važnost ovih objekata pomaže u vezivanju ljudi.
U teškim vremenima to je važno kao i alat poput oštrog koplja.
Vidiš? Sad ti.
Nauči me! -Ti bacaš ravno.
Ali ne mogu te naučiti snazi. Idemo, kući.
Byana?
Vidi ovo.
Stopalo čovjeka.
Velikog čovjeka.
Stopalo velikog čovjeka...
Dođi. Moramo ići, natrag ocu.
Što je? Čovjek ima velika stopala, pa se ti želiš vratiti? Ne želiš u lov?
Preci Neandertalaca, kao i sve druge ljudske vrste,
su se razvili u Africi, ali su se brzo preselili u Europu,
te su tamo živjeli blizu pola milijuna godina.
Postojala je jedna očita fizička razlika između nas i njih, veličina.
Ovo je izljev femura Neandertalca, bedrene kosti. Vidite da usporedbom
s novijom ljudskom bedrenom kosti vide se neke prilično jasne i očite razlike.
Bedrena kost Neandertalca je ogromna. To govori da su to bili veliki, jaki ljudi.
Kost raste kao odgovor na napor. Što više ima napora, to ona više raste.
Ovo su bili ljudi koji su rješavali probleme brutalnom silom. Ne znači
da su bili glupi, ali znači da su inteligentno koristili sirovu silu.
Tu fizičku moć je pratila još jedna vitalna prednost.
Volumen mozga Neandertalca i ljudi je jako sličan, zapravo je prosječna
veličina mozga Neandertalca malo veća od onog današnjih modernih ljudi.
Uz to što su imali značajno veća tijela, Neandertalci su imali i
značajno veće mozgove, što ih je činilo zastrašujućim neprijateljima.
Popularna slika susreta Neandertalca i Homo sapiensa je da su Neandertalci bili
odgurnuti, da su Homo sapiensi uplesali i razbili Neandertalce bez prave borbe.
To je ekstremno nevjerojatno. Neandertalci su bili veliki ljudi, jaki i
pametni, te su u većini Europe i zapadne Azije imali prednost domaćeg terena.
Onog dana kad me majka donijela na svijet, donijela je smrt našoj majci.
Drži je čvrsto. Ona će te zaštititi.
Tko su oni?
Neandertalci su izvorno bili tamne boje kože, ali kroz stotine tisuća
godina boja kože im je posvijetlila u hladnijoj, tamnijoj klimi Europe.
Ali, bijela koža je bila očiti nedostatak u lovu.
Neandertalci su se možda bojali sa crnim prugama za kamuflažu
poput mnogih lovaca danas ili vojnika kad su u borbi,
koji se bojaju kamuflažom da razbiju izgled svog tijela, tako da...
Tako da ih ne primijeti lako neprijatelj ili predator.
Kamuflirana tijela su im dopuštala da dođu
puno bliže plijenu koji ništa ne sumnja.
Umjesto bacanja projektila, koristili su tijela kao oružje, tako da je napad
Neandertalca na plijen uključivao brzi juriš i pokušaj rušenja životinje.
To je poput načina na koji love lavovi i drugi predatori.
Oni skoče iz zasjede, zgrabe plijen, sruše ga na tlo i ubiju.
Ali, ta strategija lova je bila riskantna i jako opasna.
Neandertalci imaju puno ozljeda na svojim kosturima.
Imaju puno zaraslih fraktura i tragova traume, ozljeda glave i tako dalje.
Život je zasigurno bio opasan za ove ljude,
te se tvrdi da ovakav uzorak ozljeda kod modernih ljudi,
barem kod modernih atleta, najčešće odgovara onome kod jahača rodea.
Ovo su ljudi koji se približavali opasnim divljim životinjama.
Stručnjaci vjeruju da su Neandertalci imali neobično dobar vid.
Ovo je zato što je dio stražnjeg dijela lubanje, gdje su vizualna
osjetila, veći kod Neandertalca od onog kod Homo sapiensa.
U tami šume, to im je možda davalo značajnu prednost,
Što je bilo? -Ispala mi je majka!
Byana! Ja ću ići... trči! -Ne, Jala!
Jala, brzo!
Ne! -Byana, trči!
Nisu samo svoja tijela Neandertalci koristili kao oružje.
Također su razvili jednako smrtonosnu tehnologiju, koplje.
Ovo koplje s kamenim vrhom je tip koplja kakvo su pravili Neandertalci.
Veliko je, teško, spojeno na masivni držak da bi se opiralo savijanju.
Ovo je koplje za ubadanje. Bacanje ovog je poput bacanja cigle.
Neće odletjeti jako daleko, te će pasti jako brzo.
Ovo koplje je dizajnirano za maksimalnu moć ubijanja izbliza.
Možete vidjeti tip rane kakvu stvara.
Velika duboka rana, ogromna rupa u koži životinje.
Ovaj vrh je ogroman. Kad jednom uđe, izaziva svakakvu štetu,
ali prednost ovakvog koplja je što, s debelim drškom i širokom oštricom,
kad uđe u životinju, a ona se pokušava boriti i pobjeći,
ako ste stvarno jaki i držite ovu stvar, ona neće nigdje otići.
Trik je u tome da samo ne smijete pustiti koplje.
Ovakvo oružje radi samo ako ste jako snažni. To nije oružje za bacanje.
Koplja koja je napravio Homo sapiens, su za bacanje. To su oružja projektili.
Kameni vrhovi su uski i tanki za maksimalan udar.
Za razliku od koplja Neandertalca,
u pravim rukama, ovo oružje je moglo ubiti s udaljenosti.
Kao što vidite, ostavilo je jako cilindričnu rupu. Zabilo se pravo u
područje srca i pluća, tako da je ovo rana koja bi ubila skoro odmah.
Ako ne odmah, onda bi iskrvarila pa bi mogli je naći prilično lako.
Ključna prednost ovakvog oružja je da je cilindrično, jako uskog presjeka,
tako da sva energija koplja, sva sila je koncentrirana u malo područje,
to znači da kad pogodi, onda pogađa s puno snage. Ono ne siječe i
reže poput koplja Neandertalca, već pogađa poput metka, ubija šokom.
Preživljavanje zavisi o više od samo sirove snage i moćnih oružja.
Vještine komunikacije su također vitalan element u borbi za život.
Naši preci su ovim bolje opremljeni od bilo koje druge ljudske vrste.
Dosad su se trebali vratiti. Gdje bi mogli biti?
Byana!
Byana! Gdje si bila?
Gdje je Jala?
Gdje je on? Gdje je Jala?!
Jala... je mrtav.
Čudovišta...
Čudovišta! -Kakva čudovišta?
Medvjed? Divlja mačka? -Čudovišta!
Vukovi? -Čudovišta...
Poput nas... samo veći!
Što nije u redu s tobom? Ako su vukovi, reci vukovi,
ako je mačka, reci mačka. -Oče...
Pripremi ljude. Moramo naći Jalu.
Jesi li siguran da je živ? -Da ga pokopamo!
Ono što ga je ubilo, to će ga i pojesti.
Bojiš se? -Ne, ali mi imamo... -On je moj sin!
Moj sin...
Trebamo hranu! Tamo nema čudovišta,
ali ima divljih mačaka,
vukova, medvjeda.
Izgubili smo jednog mladog lovca. Ne smijemo ih više izgubiti.
Prije 32,000 godina, naši preci su smislili novi presudan izum
koji je pomogao u našem preživljavanju.
To je bilo nešto što arheolozi misle da Neandertalci nisu nikad razvili,
igla. Ona je značila da smo mogli praviti usku i toplu odjeću,
nužnu za lov u promjenjivoj klimi.
Zašto mi ne smijemo loviti? -Muškarci love.
Ali, zašto? -Što to radiš? Ne tako. Ovako.
Kad bi svi lovili, dobili bi više hrane.
Muškarac. Žena. Ovako. Ovako.
Muškarac lovi, a žena ostaje. -Ali, zašto?
Ne možeš loviti sa bebom u sebi ili na rukama ili ako ti se drži za nogu.
Ali, ja nemam bebu. -Ne još.
Podjela zadataka između spolova je bila nužna za preživljavanje vrste.
Ako muškarci ne bi ništa ulovili, orasi, bobice
i korijenje koje bi prikupile žene su pružali pouzdan izvor hrane.
Možda se ne čini revolucionarno, ali jednostavna razmjena
između muškaraca i žena bi završila transformacijom našeg svijeta.
Izum podjele rada po spolu nam je dalo naviku specijalizacije i razmjene,
'ti učini to, ja ću ovo, pa ćemo se zamijeniti'.
Kad smo to podijelili između spolova, onda smo mogli početi razmišljati
o istoj stvari između pojedinaca, a onda i o istoj stvari između grupa.
Tako da ste mogli reći, 'Vi ste dobri u lovu na
ribu, mi u skupljanju voća, zamijenit ćemo se'.
Ili, 'Ti si dobar u pravljenju koplja, ja u pravljenju sjekira,'
'ja ću napraviti sve sjekire, ti na napravi sva koplja, pa ćemo mijenjati.'
Ljepota tog sistema je da, što se više specijalizirate,
do postajete bolji u vašem specijaliziranom zadatku.
Zato postaje sve vrjednije, sve više štedi vrijeme
delegacija zadataka drugima i zamjena i ovakva specijalizacija.
To je zapravo od tada cijela priča ljudske povijesti, to i jest napredak.
Byana!
Gdje su drugi? -Imali smo lošu zimu.
Mnogi su umrli.
Gladni smo.
Nemate bizona, konja? -Ne u ravnicama.
Ali, vratit će se. Uvijek se vrate.
Životinje se sele. -Ako se životinje sele, moramo i mi.
Slijedi hranu. -To bi značilo seliti i kamp.
Trebali bi čekati. -Predugo smo čekali.
Što je ovo? Zašto je ovakav?
Uvijek pitaš zašto, Byana. -Za koplje...
Idu zajedno? -Da...
Poput muškarca i žene. Dođi ovamo. -Ne!
Byana! Upravo je izgubila brata.
Želiš li izgubiti i muža?
Ona će ti donijeti mnogo djece. Mnogo. Byana... pokaži mu,
pokaži. -Što? -Majku.
Pokaži mu!
Ne. Ne. Neću.
Byana! Byana! Byana!
Zajedno, tvoji ljudi i moji ljudi, zajedno smo jači.
Sutra mi selimo u novi kamp.
Dva plemena, zajedno jača.
U borbi za preživljavanje, brojnost je bila bitna.
Stvaranje saveza je omogućavalo selima Homo sapiensa da rastu,
tako da su primala i do 150 ljudi.
Sela Neandertalaca su bila puno manja,
rijetko veća od obiteljskih grupa sa 10 do 15 članova.
Moramo zamisliti da su Neandertalci možda živjeli
u prosječno manjim grupama od nas,
i, naravno, kod modernih ljudi imamo to što mi pravimo veze na različite načine.
Neandertalci su vjerojatno većinom radili na bazi kontakta između osoba,
licem u lice. Njihove interakcije su bile direktne jednog s drugim.
Kod modernih ljudi, imamo puno kompleksnije socijalne sisteme,
te nema sumnje da moderni ljudi, kad komuniciramo jedan s drugim,
puno toga radimo simbolički. Mi mijenjamo informacije, objekte.
Znamo da su moderni ljudi u Europi mijenjali objekte
širom kontinenta, preko puno većih područja od Neandertalaca.
Zato, kod modernih ljudi, naše veze sežu puno dalje kroz vrijeme i mjesto.
Bacač koplja je bila jednostavna naprava
pomoću koje su koplja bacana dalje i s više snage.
Razvijeno prije 50-60,000 godina, to je bilo tako efikasno oružje
da su Indijanci u Americi još uvijek koristili jednu
njegovu verziju sve do 16-tog stoljeća.
U pravim rukama, ova tehnologija je moćna i smrtonosno precizna.
Kao što vidite, još jedna rana u obliku metka, pravo u područje srca i pluća.
Da je ovo osoba, bila bi u velikoj nevolji.
Ovo bi ih srušilo s nogu, zabilo za zemlju, za stablo.
Ovo bi bila jako opasna rana, rana koja bi možda nekoga izravno ubila.
Ovo je ogromna promjena sa ranijih sistema oružja.
Ovo je sistem oružja koji mijenja snagu brzinom.
Micanjem vrha projektila velikom brzinom,
to jako povećava količinu kinetičke energije ili snagu
kojom netko može udariti. Koplje bačeno rukom ne dolazi ni blizu ovoga.
Ovo oružje je bilo tako efikasno da se širilo poput požara.
Razvoj koji možda ne izgleda posebno, ali je bio unikatan za našu vrstu.
Ono što je divno kod bacanja koplja je to što je to bila briljantna
i jednostavna ideja, ali ne ideja koja bi možda nekom pala na pamet.
Ali, u rijetkim prigodama, negdje slučajno, iako sretno,
nekome je palo na pamet da se može povećati snaga bacanja koplja.
Ako se to desilo u društvu Neandertalaca, ideja ostaje kod njih.
Ona nikad ne odlazi iz njihovog društva. Kod njih nije bilo prijenosa ideja
između grupa, između plemena, kao što je to bilo kod modernih ljudi.
Ono što se desilo s ovom idejom je to da se širila poput virusa, kontaktom,
preko razmjene među ljudima, te je odjednom bila svugdje.
Kad bi se desio slučaj gdje su ljudi naoružani ovakvim oružjem
se suočili s ljudima koji to nisu imali ili neku jednaku tehnologiju,
ljudi kojima je manjkala ovakva tehnologija nisu imali šanse.
Gdje je otišla? Zbog nje ti izgledaš glupo, a i ja.
Vratit će se. -A mojih ljudi više neće biti. -Ne!
Još jedan dan... Molim te. -Moramo slijediti hranu. -Zajedno smo jači!
Onda je nađi. Odmah.
Morda!
Nađi Byanu. -Vas dvojica!
Idemo u lov.
U to vrijeme su u Europi postojali pećinski lavovi.
Različita vrsta od njihovih afričkih rođaka. Bili su 10% veći.
Europa je u to vrijeme bila napučena velikim brojem
sada izumrlih životinja koji imaju moderne pandane u Africi.
Mamut je bio rođak slona.
Vuneni nosorog je bio puno dlakavija verzija afričke vrste.
Dok se klima mijenjala, ove velike životinje su
bile prisiljene na seobu, ostavljajući za sobom
neke puno opasnije mesoždere,
poput vukova, kojih još i danas ima u Europi,
ili sabljastozubu mačku koja je sada izumrla.
Ona je budala, poput svog oca.
Ovuda.
Idemo!
Za Jalu! -Jala?
Jala?
Jala.
Znanstvenici vjeruju da su Neandertalci, kao i mi, imali jezik.
Otkrili su da dijelimo specifičan gen s Neandertalcima
koji je vitalan za razvoj sposobnosti govora. Postoje također neki
neoborivi anatomski dokazi koji pokazuju da su mogli govoriti.
Jala?
Ova ranija lubanja Homo sapiensa ima oblik poput moje ili vaše.
To znači da je ova osoba mogla govoriti manje ili više kako to ja sad radim.
Gornji respiratorni trakt je jako savijen. To dozvoljava da se jezik miče
naprijed i nazad jako brzo, te lomi zvukove, kako to ja radim.
Tu postoji rizik. Rizik je da se je lako ugušiti ako komadi hrane skrenu tuda.
Zapnu iza jezika u stražnjem dijelu dušnika, pa se ljudi guše svaki dan.
To je neobična u evoluciji primata. Većina primata i sisavaca ima relativno
manje savijen gornji respiratorni trakt, a to vidimo kod ovih Neandertalaca.
Lice im je van ispred mozga, donji dio lubanje je manje savijen
i vjerojatno, gornji respiratorni trakt im ima nježniji zavoj.
To je prednost ako treba brzo ubaciti hranu i jesti efikasno, ali je mana
kod govora. To znači da vjerojatno nisu govorili brzo poput naših predaka.
Jala? -Jala.
Što je to bilo?
Nemamo se čega bojati. Samo... čudovišta.
Zašto ga nisi ubila? -Nisam mogla... -Želiš loviti,
ali ne možeš ubiti. -Spasio me je od divlje mačke. -Gdje je sad?
Divlja mačka? -Tamo gdje je umrla. -Idemo.
Meso!
U borbi za preživljavanje, Homo sapiens je imao
još jednu značajnu prednost pred Neandertalcima.
Da bi napunili svoja veća tijela, Neandertalci u morali jesti
dva puta više od Homo sapiensa svaki dan.
Istina je ako kažemo da, ako imate veliko tijelo i veliki
mozak, da morate imati i energije da bi se to kretalo.
Nema sumnje da ovo jako teško tijelo Neandertalaca, ta mišićna masa i
taj veliki mozak, sve to je tražilo stalni unos hrane da bi preživjeli.
To ih je, na neki način, moglo činiti ranjivijim ako su izvori
hrane se mijenjali, ako su se morali natjecati s grupama ljudi.
Možda su se moderni ljudi natjecali s njima, ljudi koji su bili malo
efikasniji u vađenju materijala iz okoliša i manje zahtjevni prema okolišu.
Moguće je da su moderni ljudi imali prednost u natjecanju na taj način.
Neandertalci su se brinuli za svoje bolesne i ozlijeđene.
Arheolozi su otkrili ostatke kostura koji pokazuju da je
Neandertalac sa zakržljalom rukom bio zbrinut tijekom 20 godina.
To nam pokazuje da su Neandertalci brinuli jedni za druge. A ovo
je trajalo ne samo dan za danom, već tijekom mjeseci i godina.
Ova osoba je vjerojatno imao obitelj koja je brinula za njega
i koja je redovito mu davala sve potrebno i podržavala ga
kroz ono što mora da su bila jako teška vremena.
Činjenica je da je preživio ovakve ozljede, te onda i neko vrijeme poslije,
te ljudi mora da su mu donosili hranu cijele godine, da bi mogao preživjeti,
te da bi ovo ozljede mogle zarasti toliko koliko jesu.
Što je bilo? -Ovo je to mjesto. -Jesi li sigurna?
Gdje je onda mačka?
Otisci stopala.
Idemo. -Ne, vraćamo se natrag. Sutra idemo slijediti hranu.
Čudovišta će nas slijediti i uzeti nam hranu. -Oni nisu čudovišta. -Byana!
Gdje su ostali? -Mrtvi. Svi su mrtvi.
Čudovišta...
Ubit će nas sve. -Moramo ih uloviti,
ili će oni loviti nas. -Oni nisu čudovišta, oni su
poput nas. -Reci nam ponovo što su učinili tvom bratu.
Ishod svakog fizičkog sukoba između Neandertalca
i Homo sapiensa ne bi bio unaprijed odlučen.
Bilo je prednosti i nedostataka na obje strane.
Za Neandertalce, osnovne prednosti su u borbi prsa u prsa, da dođu blizu i bore
se čovjeka na čovjeka. Kad je stvar u snazi, Neandertalci vjerojatno
pobjeđuju. Za Homo sapiensa, u borbi sa Neandertalcem, stvar je bila u tome
da mu ne dopuste da se približi. Stajati dalje, napadati sa bacačkim oružjem.
Naći način napada s boka, napad istovremeno iz ovog i ovog
smjera, tako da udaraju iz najmanje dva smjera istovremeno.
Odvedi svoje ljude tim putem. Ti, s druge strane. Ostali će
ići za mnom. Čekajte moj signal. -Ovo su čudovišta, ne konji.
Idemo. Trčite! Okrenite se natrag!
Ne možemo pobijediti izbliza, treba nam mjesta za bacanje koplja.
Idemo na veću visinu.
Jedimo. -Što je bilo?
To je još jedan. -Byana! -Makni se! -Byana!
Je li mrtav?
Uvijek isto, Byana. Ja kažem jedno, ti učiniš drugo.
Nije prestrašno. Ne brini.
Sutra, Byana, ćemo te dati njemu.
Zajedno... jači.
Ne.
Ona ne želi biti žena. Zar ne?
Zajedno... jači.
Dođi, Byana, jedi.
Neandertalci su dominirali Europom skoro pola milijuna godina.
Ali, otkad su naši preci ušli na kontinent, dani su im bili odbrojeni.
Razlike među nama nisu bile velike, ali su bile bitne.
U nekoliko tisuća godina, broj Neandertalaca je pao do istrebljenja.
Završili su tako što su bili stisnuti u jedan mali kut Europe.
Zadnje poznato utočište Neandertalaca je bilo u Gibraltaru.
Proveli su svoje zadnje godine u ovim pećinama. Arheolozi
misle da je zadnji Neandertalac umro prije oko 24,000 godina.
Kao znanstvenik, ne mogu si pomoći da želim da su Neandertalci još tu negdje.
To bi bilo divno. Naučili bi puno od njih, jer su bili druga ljudska vrsta.
Oni su naši bliski... bili bi naši najbliži rođaci u carstvu životinja.
Naučili bi stvari poput jezika, jer bi oni možda imali jezik, ali drukčiji.
Naučili bi što je to tako posebno kod nas. Neke stvari za koje
mislimo da su posebne za nas bi ispalo da nisu, jer bi ih i oni imali.
Druge stvari za koje ne shvaćamo da su posebne za nas bi saznali da jesu.
Oni bi nam pokazali drukčiji način da se bude čovjek, a ja mislim da je to...
Znate, to je odvojeni evolucijski put koji je išao na svoj
način, dijeleći puno naše vlastite evolucijske povijesti.
Dijelio je puno toga s nama, ali je također razvio i svoje vlastite osobine
te otišao njihovim putem, sa njihovim načinima
adaptiranja, sa njihovim načinima snalaženja u okolini.
Oni su fascinantan eksperiment o tome kako biti ljudsko biće.
Evolucija uključuje izumiranje. Ono je dio evolucije.
Neandertalci su izumrli. Nestali su. Fascinantni su, ali ih nema.
U nekom trenutku u dalekoj budućnosti, neki drugi dokumentarac će ispitivati
pitanje jadnog starog Homo sapiensa i što je njih istrijebilo.
TITL by RODJOCOUSIN www.prijevodi-online.org