OAMENII LUl SMILEY
Traducerea şi adaptarea, Magister Ludi
Pe parcursul acestui film, Circul face referire la MI-6, serviciul de spionaj britanic
Bună dimineaţa.
Bună dimineaţa, domnule. Nu v-am mai văzut de ceva vreme
Bună dimineaţa, domnule Carson. Văd că totul e bine.
Da, domnule. Aduceţi-mi caseta, vă rog.
Voi fi în bibliotecă. Cu plăcere.
Pot să o iau? Aţi terminat?
Da, deocamdată. Mulţumesc.
Aş vrea să să arunc o privire. Bulinele roşii înseamnă vândut.
Aş dori să vorbesc cu Dl. Benati.
Mă tem că Signor Benati e ocupat acum.
Spuneţi-i, vă rog, că e Dl. Angel. Alan Angel. Mă cunoaşte.
Am aici un Angel pentru tine, ca în paradis.
Ai înţeles, îngeraş?
Dl. Benati spune că puteţi coborî.
O, domnule Angel. Ce plăcere!
A trecut foarte multă vreme. Intraţi, vă rog.
După dumneavostră, Signor Benati. Insist.
Cum merge comerţul, Toby? Am fost norocoşi, George.
Am avut o vară fantastică. Toamna, mai puţin.
Se compensează, în fond.
Cafea, George?
Nu, mulţumesc.
Vladimir e mort.
Împuşcat mortal, în Hampstead Heath.
Păcat de el, bătrânul.
Oliver Lacon mi-a cerut să mătur firimiturile.
Cum tu erai poştaşul grupului, m-am gândit să schimbăm o vorbă.
Sigur. Ştiai de moartea lui?
Am citit în ziar.
Vreo teorie despre cine a făcut-o? La vârsta lui, George?
După o viaţă de dezamăgiri...
Nu tu familie, nu tu perspective, grupul în ruină.
Presupun că şi-a făcut-o cu mâna lui. Normal.
Normal. Oricum, n-ai făcut-o tu, ceea ce e bine.
Ha! George, ai înnebunit?
N-ar trebui să fie numerotată, dacă e un Degas?
Degas...
O zonă cam obscură. Trebuie să ştii exact cu ce ai de-a face.
Dar asta e originalÄƒ? Sigur.
Mi-o vinzi mie? Ce-Å£i veni?
Doar din interes academic. E de vânzare? Aş fi deplasat dacă m-aş oferi să o cumpăr?
Nu fi ridicol. Vorbim de mii aici. Cam cât pensia ta pe un an.
George, ascultă.
La o anumită vârstă, un om trebuie să fie ceea ce merită.
Mi-am petrecut 15 ani la Circ
încercând să fiu un gentleman englez.
Ştii ce sunt acum? Un biet austro-ungar în haine scumpe.
Am revenit acasă.
Când a fost ultima oară când ai avut de-a face cu reţeaua lui Vladi, Toby?
Numele e Benati, OK?
Nu mă cheamă Hector. Cu siguranţă, nici Toby Esterhase.
îmi petrec zilele ascunzându-mă de bancherul meu. Crezi că vreau necazuri?
Emigraţie, poliţie chiar?
Ăsta e un interogatoriu, George? Mă cunoşti, Toby.
Sigur că da, George. Vrei chibrituri să-mi poţi arde tăIpile?
N-a fost sinucidere. Clar, n-a fost.
Am văzut cadavrul, crede-mă.
Asta e problema, vezi. Cauză şi efect.
Toby se ceartă azi cu Vladimir. Vladimir e ucis cu o armă rusească, mâine.
În termeni poliţieneşti, asta se cheamă un stânjenitor concurs de împrejurări.
Ca şi în termenii noştri, de altfel.
George, nu m-am certat în viaţa mea cu bătrânul.
Mikhel zice că da. Te-ai dus să vorbeşti cu Mikhel?
Dintr-o dată ai ajuns să ai nişte prieteni de doi bani. Mă simt jenat.
Mikhel zicea că bătrânul era foarte caustic la adresa ta. Hector nu e bun de nimic.
Ce I-a determinat pe Vladimir să devină aşa pătimaş împotriva ta?
Aş vrea să pot ţine poliţia departe de treaba asta. Şi pe Saul Enderby, dacă pot.
George, spune-mi cine vorbeşte aici?
George Smiley, sau Oliver Lacon?
Cine vorbeşte, te rog? Te-ai întâInit cu el. Ce s-a întâmplat?
Spune-mi asta, iar eu îţi voi spune cine vorbeşte.
Vladimir a lansat o rachetă de alarmă.
Sigur nu prin intermediul Circului? Prin intermediul unor prieteni ca mine.
Când? Acum două săptămâni.
Trebuia să ma vadă de urgenţă, ca şi cum ar fi furat codurile Kremlinului.
O întâInire fulger. Unde?
La Science Museum. Ultimul etaj. Între avioane şi copii mâncând chipsuri.
Avea vreo propunere? Voia să fac pe curierul pentru el.
Să duci ce? N-a specificat
Documente. Pachet mic. Nu necesita disimulare.
Şi unde? Ţi-a spus şi asta?
Germania Care dintre ele?
A noastră. Undeva în nord.
Hamburg. Era vorba de un aranjament privat.
Fără implicarea circului, până ce nu vom fi terminat treaba.
Şi recompensa pentru efortul vostru?
Mai întâi ducem documentul lui Max.
Adică ţie, George.
Max ar şti cât valorează. Max urma să ne recompenseze.
Cadouri, promovări, medalii.
Poate un dejun cu Regina.
Singura problemă era că Vladimir nu ştia că tu eşti pe tuşă
lar Circul s-a înscris la cercetaşi.
Finito.
O ţigară, George? Mai fumezi?
Un pahar de sherry, poate?
Ar fi bine să renunţi la investigaţii pe direcţia asta, George.
E sfatul meu.
Las-o baltă.
Problema e că tu I-ai trimis la plimbare.
A apelat la tine, iar tu i-ai trântit uşa în faţă.
lar tu vrei să ştii de ce, poate.
ÎI ţii minte pe Otto Leipzig? Falsificator. Traficant de informaţii. Om de încredere.
Maniac sexual. Peşte.
Multiplu câştigător al premiului Nemernicul Anului
Îţi aminteşti de marele erou?
N-au fost chiar toate materialele nişte făcături, nu-i aşa?
Materialul lui despre Centrala Moscova, de exemplu. Nu I-am prins cu mâţa în sac, aci.
Vladimir avea încredere în el. În ceea ce priveşte chestia cu Moscova, şi noi.
La ce dracu' te gândeşti?
Şi avea un partener. Da, îmi amintesc.
Un imigrant din Germania de est.
Mai rău decât est-german. Sas.
Nume, Kretzschmar. Prenume, Claus.
Claus cu 'C'. Nu mă întreba de ce. Indivizii ăştia sunt lipsiţi de logică.
Claus Kretzschmar ăsta era şi el un ticălos.
Unul blond, şi plin de muşchi. Dar asta era demult, Toby.
Cui îi pasă? Era un mariaj perfct.
Atunci mă aştept să nu fi durat.
Ea ce mai face, George? Bine.
Ascultă, George.
Pe cine vrei să prosteşti, OK?
George, ascultă-mă o singură dată. Te rog.
OK? Poate îţi ţin şi eu o dată o prelegere.
Îţi sunt dator. Nu, trebuie să asculţi.
M-ai scos din noroi în Viena, când eram un copil împuţit.
Eram şi eu un Leipzig. Un boschetar. Şi mi-ai făcut rost de o slujbă la Circ.
Aşa am avut parte de o mulţime de timp împreună, am furat ceva cai.
Ţii minte prima regulă a ieşirii la pensie, George?
Fără slujbe la negru. Fără lucruri slabe. Fără iniţiative private.
Îţi aminteşti cine predica asta pe coridoarele de la Sarrat?
Unul pe nume George Smiley.
Citez: Când e gata, e gata.
Tragi oblonul şi te duci acasă. Încheiat citatul.
S-a terminat, George. Nu mai avem permis. Ei nu ne mai vor. Las-o baltă.
Deci Ann ţi-a făcut zile negre cu Bill Haydon
Mai e şi Karla,
iar Karla era tătucul lui Bill de la Moscova.
Asta devine de prost gust, înţelegi? Poate strica o prietenie.
Otto Leipzig a dat o petrecere, recent.
Recunoşti pe cineva dintre invitaţi?
Cine e cel de al doilea bărbat, Toby?
George, va trebui să renunţi la asta. Toată lumea a plecat acasă.
Cine e? George, fii atent, te rog.
Mă asculţi? Oamenii falsifică astfel de lucruri, în zilele noastre.
Nu te pricepi la astfel de lucruri. Nu cumperi fotografii de la Otto Leipzig.
Nu cumperi Degas de la Signor Benati. M-ai auzit?
Asta e un fals? Sper.
Leipzig avea pe unul Kirov în joc, ofiţer de informaţii rus, cantonat la Paris.
Ăsta e Kirov? -Ar putea fi.
Şi este? Sigur.
Nu vrei să fii prins la mijloc între ăştia doi. Eşti prea tânăr.
Leipzig călătorea foarte mult. Cum ajungeam la el dacă aveam nevoie?
Pentru întâIniri fulger, luam legătura cu Claus Kretzschmar.
George, pentru Dumnezeu, ascultă-mă! Cum dădeam de Kretzschmar?
Are un club de noapte, sau mai degrabă o casă de curve.
Lăsam un mesaj acolo. Cum se numeşte?
Clubul lui Kretzschmar. Cum se cheamă? Diamantul Albastru. Der Blaue Diamant.
În Hamburg? Sigur. În St. Pauli. Partea curată.
Acum, George. Nu face asta, OK?
Orice ar fi, renunţă. Salutări lui Ann.
Ce altceva ţi-a mai spus Vladimir în legătură cu informaţia lui Leipzig?
Nimic!
Spunea că Moş Ene căuta o legendă pentru o fată. Ca şi înainte.
George, te rog. Tipul ăla...
Ştii de ce i se spune lui Karla Moş Ene, nu-i aşa?
are un fel aparte de a adormi pe oricine se apropie prea mult de el.
Cum ar fi Vladimir, de exemplu.
Ai văzut vreuna din astea înainte?
De la o femeie.
I-a scris lui vladi cerând ajutor. Vrea sa-i fie trimis un magician.
Crede că va fi ucisă. Districtul al 15-lea.
George, fă-mi o favoare, OK?
Dacă vreodată vei avea nevoie de un babysitter ungur, cheamă-mă.
Dacă te încurci cu ticăloşi de teapa lui Kirov sau Leipzig,
atunci mai bine ai avea un ticălos ca şi Toby care să aibă de grijă de tine.
Eşti un spon bătrân şi grăbit, George. Spuneai că ăştia sunt cei mai răi.
Da, Toby, aşa sunt.
Nu-mi spune că am depăşit viteza. Nici nu mă gândesc, domnule.
Vă amintiţi de mine? Ferguson. Conduceam transporturile pe vremea când eraţi şef.
Şi ce faci acum că eu nu mai sunt şef? Bun la toate. Cu jumătate de normă.
Dar tot de partea îngerilor. Nu-mi amintesc să fi avut vreun înger.
Am un mesaj de sus, domnule. Nimic personal, dacă mă înţelegeţi.
Sună aşa, Asta e tot. Ce e asta?
Ca e timpul să luaţi o pauză. Nu crede că aveţi de ce să mergeţi mai departe.
Sunt un membru onorabil al Lincoln College, Oxford.
Am dreptul sa iau cina acolo şi acces la unele locaţii pentru hrana spirituală.
Sunt pus sub arest la domiciliu? Nu, domnule. Nu e deloc aşa.
Întoarce-te la Londra, Eu merg la Oxford. Da, domnule.
Vă amintiţi de mine, nu-i aşa? Ferguson? Sigur că da.
Ai jurat că nu mai vii aici! Spuneai că ai s-o laşi în pace.
Îmi pare rău, Hillary. E doar o vizită scurtă, promit.
Ce este, Hills? Şobolan, papagal sau girafă?
Om, Con.
Femeie, sau de celălalt tip?
E George, Con. George? Care George?
Connie, sunt eu.
Al naibii să fii, George Smiley! Fir-ai tu să fii şi cu tot neamu'tău!
Bine ai venit în Siberia. Bună, Con.
Hills...
Hills! Da, Con?
Du-te şi dă-le de mâncare animalelor.
Du-te, hai!
Nu-ţi poate face nimic acum. Şi-a terminat muniţia. Dumnezeu mi-e martor că şi eu.
Ei bine, intră.
Connie nu se întoarce, ştii.
Nebuna bătrână şi-a pus ghetele în cui, definitiv.
Dacă asta urmăreşti,
poţi să-i spui lui Saul Enderby să şi-o îndese în pipă şi s-o fumeze!
Connie e terminată, George.
Parazitul încearcă să mă ducă de nas. Asta pentru că e un fricos.
E moartea.
Cu'M' mare. De asta sufăr acum.
Ai ceva pileală în buzunar, sau vreun puşcoci.
Oricare din ele ar fi fatal. Ce bine. Hai să abuzăm de ele.
Ce face vaca aia de Ann?
-Înfloreşte, gândesc eu. Gândeşti?
Gândeşte-te s-o aduni de pe drumuri, sau las-o dracului, definitiv.
În regulă. Ce cauţi?
N-ai făcut niciodată nimic fără vreun motiv. Hai, noroc!
Hai noroc, Con!
Am nevoie de memoria ta, Con.
Terminată. Defectă.
Am descoperit iubirea de când ne-am despărţit
Alterează hormonii. Strică dinţii.
E unul din vechile noastre cazuri, care a fost reînviat.
Doar Connie cunoaşte întreaga poveste. Au mâncat şoarecii paginile?
Ştii şi tu cum sunt şoarecii. Ştiu cum cunt şobolanii.
Ce mai face bastardul ăla? Care din ei?
Nenorocitul de Soul Enderby, desigur. Se hrăneşte bine, nu-i aşa?
Blană lucioasă? Botul umed? Cum spuneai tu?
Nu mă încred în Saul Enderby mai departe de cât I-aş putea arunca pe Oliver Lacon!
Kirov, Connie.
Oleg... Kirov. Îţi aminteşte ceva?
Spune-o pe aia cu a fost odată.
Tobe Esterhase se mai târăşte incă pe burtă, nu-i aşa?
Cu toţii îşi amintesc şi ei de tine. Tu n-ai lucra pentru şleahta aia, George.
Nici pentru tot aurul din Moscova.
Tu zbori de unul singur. Semeni cu Karla.
Era odată un individ de grad inferior la Centrala Moscova, numit Unchiul Oleg Kirov.
Rezident la Paris, dar lucra în întreg circuitul vestic.
Vladimir ne-a pus la curent cu asta. Continuă de acolo.
Vladimir, da. Ce mai face dihorul ăla bătrân?
Mai terorizează virginele din Paddington? Cred că da.
Credeam că s-a înfipt într-un glonţ. Poate vrei să-ţi spun cine I-a împuşcat?
Dacă ştii, ţi-am fi cu toţii foarte recunoscători pentru un nume.
George Smiley. Pensionarul din Chelsea. Ajută-ne, Doamne!
A luptat în toate războaiele, de la Termopile încoace,
Fierbinţi, reci, sau congelate.
las-o baltă, George.
Fă şi tu ca nebuna din faţa ta.
Adună-ţi puţină iubire şi aşteaptă Armaghedonul.
Spune-i lui Max că are legătură cu Moş Ene.
Vladimir mi-a transmis acest mesaj, acum trei zile. Spunea că are dovezi.
S-a împlântat în acel glonţ încercând să mi le aducă.
Grasul din stânga e Oleg Kirov, dacă ţi-I aminteşti.
Sunt cam oarbă. Adă lampa aia.
Porcul Roşu! În sfârşit, prins.
E un fals. Nu, nu este.
Otto Leipzig i-a pus-o. în sfârşit.
S-a mai îngrăşat puţin, nu-i aşa?
Asta e ceea ce face ura din tine.
Unde e confesiunea?
Ce vrea în schimbul ei?
Plăteşte-I. Da-i tot ce vrea, numai dă-i.
nu, până nu ascult versiunea autorizată a lui Connie.
Karla I-ar termina pe Kirov pentru asta!
Karla I-ar prinde de...
Vezi ce face căţeaua aia nebună.
George. Aici sunt.
În legătură cu Moş Ene, şi mai ce?
Moş Ene pune la cale o legendă pentru o fată.
Din nou? Aşa se pare.
Nu vei putea să-I descifrezi niciodată. N-am putut atunci, şi n-o vei face tu acum.
Karla ţi-a tras-o mereu. Ne-a băgat pe toţi în ceaţă.
Şi-a bătut joc de noi. De tine.
De amândoi.
Ce face? Pare OK.
Nu mai pierde vremea, şi vino înăuntru.
Vrei faptele?
Oficiale. Neoficiale.
Şi cele presupuse doar.
Au fost colegi de studenţie.
Leipzig şi Kirov? Nu, fraiere. Bob Hope şi Fred Astaire!
În urmă cu 25 de nenorociţi de ani.
Universitatea Tallinn. Estonia.
Leipzig aducea gagicile
iar Porcul Roşu grohăia în urma lui, înfulecând ce rămânea.
Adorându-I. Şi trădându-I.
De bună seamă. Nu fi prost. Kirov şi-a scos dinţii de lapte pentru Centrala Moscova.
Chiar aşa? Încetează să flirtezi, George!
Centrul de instrucţie Kiev. Promoţia '59.
Unul din cele mai proaste pe care le aveau. Şi asta spune ceva
şi la Universitate? Se amesteca printre disidenţii estonieni.
Îi organiza, îi încuraja, iar apoi îi vindea poliţiei secrete.
Întotdeauna plin de şarm, micul nostru Kirov.
Leipzig era un escroc, desigur. Implicat în toate şmecheriile.
Valute. Proxenetism.
Dar era un escroc cinstit.
Nu i-a trecut niciodată prin minte că Kirov ar putea fi un turnător,
Decât atunci când era prea târziu.
Mă mai iubeşti aşa ca pe vremuri, George?
Kirov îi toarnă pe studenţii disidenţi. Poliţia îi saltă, inclusiv pe Leipzig.
Leipzig face imposibilul şi evadează. Ceea ce unii dintre noi n-au reuşit.
George Smiley, născut în captivitate.
lar 20 de ani mai târziu, Kirov apare la Paris. Şi în timp ce era la Paris...
Asistentul asistentului asistentului ataşatului cultural al Ambasadei Sovietice
Le cochon culturel.
Haide, Con!
Să trecem peste astea. lar în timp ce era la Paris, oamenii lui Vladimir I-au dibuit.
L-au recunoscut. Kirov, spionul din Tallinn. Corect?
Ah, uitasem.
Dă-mi ceva de băut.
Aşadar Vladimir... era pe picior de război.
Avea nevoie de cineva care să se împrietenească,
Cineva care să-I conducă pe Kirov pe calea lui plină de vicii.
Şi pe cine a ales? Pe Otto Leipzig.
Bun. lar Kirov, fără a suspecta prea mult că dragul de Otto îi ştie trecutul dubios,
porneşte la drum cu ochii închişi.
O-Ho, Otto! Nu te-am văzut de ani de zile.
Hai şi fii peştele meu, ca pe vremuri!
De ce plăteşte Karla astfel de idioţi?
Putea la fel de bine să-I angajeze pentru Baletul de la Balşoi.
Las-o baltă, George. S-a terminat.
Nu e un război ca în vremurile noastre.
E cenuşiu.
Semi-diavoli luptând cu semi-îngeri.
Nimeni nu ştie care sunt eroii pozitivi.
Karla ar putea avea dreptate. Te-ai gândit vreodată la asta?
Era omul lui Karla, dar nu valora nimic. Dar ce fel de om?
Nu manevra cârtiţe ca nenorocitul de Bill Haydon.
Niciodată n-a folosit resursele lui Karla, nici codurile sale.
Dar ce folosea? Un curier.
Trimis special de la Moscova, numai pentru el, cu dragoste de la Karla.
Şi asta e tot ce ştim.
A murit, George.
Aşa cum şi eu...
...voi muri în curând.
Ascultă...
E vineri seara. Cineva a venit cu o sticlă.
Chipuri tinere se adună în jurul tău, sorbindu-ţi fiecare cuvânt
Mama Rusia dă de ştire
Cum că, de fapt, Karla e şi el om.
Are şi el un punct slab. Propriul căIcâi al lui Ahile.
Karla avea o amantă. Pe cine?
O fată estonă.
Haide, Con. Detalii.
O eroină a partizanilor pe care o întâInise în spatele liniilor, în iarna lui '43.
În '45 a luat-o la Moscova.
Făcuse din ea muza ideală. Propria lui Ann.
A crescut-o. S-a jucat de-a Pygmalion cu ea.
Şi apoi? A terminat-o.
Bilet fără întoarcere către Gulag.
De ce? Avea îndoieli.
Nu-i mai păsa de revoluţie
Viziunea proprie asupra certurillor casnice.
Amanta asta avea o fiică.
Fiica a înnebunit.
Karla s-a descotorosit de ea.
Sfârşitul poveştii. Am obosit.
Probabil din cauza mâncării. Connie!
Timp de 30 de ani istovitori te-am linguşit, te-am mângâiat, te-am stors
numai şi numai pentru memoria ta nemaipomenită!
Foloseşte-ţi-o! Îi datorăm asta lui Vladimir. Tu i-o datorezi.
Aşa că, trezeşte-te şi fă-te utilă!
Vreau să pleci. Acum!
Hillary, du-te şi mai fă nişte cafea!
Fă-i lui.
Vreau să pleci.
Care era numele ei? Nu ştiu.
Ghiceşte. Tatiana
E un ghicit informat? Micuţa Tatiana.
Se culca cu bărbaţi pe care nici măcar nu-i cunoştea.
Scria cu vopsea lozinci neruşinate pe zidurile clădirilor oficiale.
Data naşterii? 12 octombrie, '53.
Balanţă. Nu i-a folosit la nimic.
Îi plăcea zăpada, după cum spuneau.
Karla obişnuia să o ducă la săniuş.
Se furişau în weekend, din raţiuni superioare
Nu dădea niciun semn că ar fi început să înnebunescă.
Copil frumos, deştept, plin de voie bună.
Aşa cum ar trebui să fie o odraslă bolşevică.
Apoi a venit pubertatea, iar mama a disparut.
Şi umbrele au inceput să se adune. Şi să se adune.
Şi n-au mai plecat. Dar el o mai iubea încă?
O adora. Trăia pentru ea.
O vizita în clinici. Îi ţinea paravan.
Ascundea mizeria sub covor, după cum spuneau.
Cine erau cei care spuneau, Con? Un doctor militar. Psihiatru.
A scăpat din lesă în timpul unei conferinţe, la Stockholm.
Pretindea că a tratat-o pe Tatiana într-un spital militar din Leningrad.
Îi ascultase povestea vieţii ei. Încercase să o vindece. Şocuri. Pastile. Fără efect.
Fiica unui înalt oficial.
Trăia cu iluzia că tatăI său îi ucisese mama
şi ce s-a întâmplat cu doctorul? Nu, George.
Da, George! S-a înfipt într-un glonte în ziua următoare interogării sale.
Unul dintre acelea moi, care nu dor.
Bill Haydon trebuie sa-i fi trimis lui Karla adresa lui.
Mulţumesc, Con. Ai umplut golurile pentru mine
Hillary.
Hillary, ai auzit totul, nu-i aşa?
Ţii minte când ai avut căderea aceea nervoasă si te-am dat afară de la Circ?
Ai semnat o hârtie cum că nu vei vorbi vreodată despre munca ta acolo,
sau despre lucrurile pe care le-ai aflat din întâmplare.
Oricine ar veni, oricine ar fi...
Las-o în pace. De ce ai mai venit aici, dacă ştiai totul dinainte?
Eram somnambul.
M-am trezit.
Du-te acasă, George Smiley.
La revedere, Con.
Îmi pare rău.
George.
Curierul acela care făcea pe mesagerul între Karla şi Porcul Roşcat.
Ce-i cu el? Numele lui e Krassky.
Prenumele, Stephan.
În timpul liber face pe ucigaşul plătit. Mulţumesc.
Problema cu curierii e că niciodată nu te poţi apropia de ei pentru a-i cumpăra.
Nişte porci alunecoşi
Mergi cu bine, George. Rămâi cu bine, Con.
Porc fascist! Misogin! Bastard!
Au spus peste tot.
Spuneau că a murit ca un soldat.
Cum moare un soldat? A fost împuşcat.
Spune-mi ce pot să fac.
Tu? Nu poţi să faci nimic.
Karl Marx avea dreptate.
Auto-apărarea e atributul barbarilor.
Tu nu eşti barbar, Serghei. Eşti poet.
Soţul meu a murit ca un soldat. De cancer.
lubitul meu era evreu. A murit din exces de opinii.
Fiica mea trăieşte sau moare sau trăieşte din nou în funcţie de ce vor ei de la ea.
Eu însumi am murit de câteva ori în ultimele zile.
N-am de gând s-o repet.
Te rog, lasă-le acolo. Le iau eu.
Aveţi febră, doamnă. Am să vă aduc un doctor.
Nu trebuie să ai încredere în nimeni.
Spune-i şi soţului tău. Electricieni, vânzători ambulanţi, cititori de contoare.
Oricine întreabă de Ostrakova.
Crezi ca sunt nebună. Poate că sunt, dar duşmanii mei nu sunt deloc.
Am bani. Nu mulţi, dar ţi-i dau pe toţi.
O, doamnă...
Aş dori să-mi petrec ceva timp aici.
Înscrierea ca membru costă 175 mărci, e valabilă timp de un an,
cu intrări nelimitate.
Puteţi completa formularul cu orice nume doriţi.
Am să-I înregistrez personal. Reţineţi doar numele sub care v-aţi înscris,
şi vi se va permite intrarea fără alte formalităţi.
Whisky, mulţumesc.
Aş dori să rămân singur, fără companie. Am să anunţ personalul.
În ceea ce-I priveşte pe Herr Kretzschmar, nu cumva e din Saxonia?
Ba da, domnule. E cumva prezent aici, în această seară?
E un om ocupat. Îşi împarte timpul între mai multe localuri.
Dacă vine, vă rog să aveţi amabilitatea să mă anunţaţi.
Va fi aici la 11 fix, domnule.
Herr Kretzschmar a sosit, domnule.
Ja? Intraţi.
Vă rog.
Înţeleg că aţi fost partener de afaceri cu o cunoştinţă de-a mea, Otto Leipzig.
Sunt în vizită în Hamburg şi mă întreb dacă mi-aţi putea spune unde e.
Adresa lui nu apare nicăieri.
Cine sunteţi dvs.? Otto îmi spune Max.
Ce treabă aveţi cu Herr Leipzig?
Reprezint o companie mare.
Printre alte, deţine o agenţie literară şi fotografică,
pentru reporteri independenţi.
Şi?
Recent, relaţia de afaceri între Herr Leipzig şi companie a fost revitalizată,
iniţial prin intermediul telefonului.
Am venit aici să contractez unele servicii viitoare,
presupunând, desigur, că Herr Leipzig e în măsură să le furnizeze.
Care era natura materialului pe care vi I-a trimis Leipzig?
Era negativul unei fotografii cu conţinut erotic.
Firma mea insistă mereu asupra negativelor. Herr Leipzig cunoaşte acest lucru, desigur.
Cred că fotografia trebuie să fi fost făcută de la acea fereastră.
O ciudăţenie a fotografiei este aceea că Herr Leipzig era unul dintre protagonişti.
Se poate deci presupune că un prieten sau partener de afaceri a operat camera.
Mai există un aspect.
Da?
Din păcate, omul care acţiona ca şi intermediar
a suferit un accident serios la scurt timp după ce negativul a ajuns la noi.
Linia obişnuită de comunicare cu Herr Leipzig a fost astfel întreruptă.
Accident? Ce fel de accident? Unul fatal.
Am venit aici să vorbesc cu Otto şi să-I previn.
Să nu fiu deranjat. Da, domnule.
Herr Leipzig era o veche cunoştinţă a companiei dvs.?
După cum cred că şi dumneavoastră aţi fost, cu mult timp în urmă.
Herr Leipzig coresponda cu compania mea prin intermediul unui anume general.
În urmă cu câţiva ani, generalul fusese obligat să se mute de la Paris la Londra,
dar Otto a păstrat legătura cu el.
Până la accidentul său. Exact.
A fost un accident de circulaţie? Omul era bătrân, un pic neatent...
A fost împuşcat. N-a fost sinucidere, nici accident sau altceva de genul ăsta.
Fireşte.
L-aţi cunoscut pe Otto? L-am întâInit o dată.
Unde? Nu am libertatea să spun.
Aveţi ceva pentru mine, cum ar fi o scrisoare de recomandare?
O ilustrată, de exemplu?
Nu.
Nimic să-mi arătaţi?
Păcat.
Poate după ce o să-I văd pe Herr Leipzig, voi înţelege mai bine întrebarea dvs.
Dar aţi văzut această fotografie? O aveţi la dumneavoastră?
Aş vrea să vă explic.
Conduc o afacere cinstită aici. Nu obişnuiesc să-mi fotografiez clienţii.
Alţii vând cravate. Eu vând sex.
Pentru mine cel mai important e să-mi conduc afacerea într-o manieră corectă,
dar asta nu ţinea de afaceri.
Aceasta era prietenie.
Să mergem.
Doriţi ceva de băut? Scotch? Coniac? Mulţumesc. nu.
ÎI cunoşteaţi pe bătrânul general? Aveaţi vreo legătură cu el?
Da.
Înteleg că era o figură aparte. Era, într-adevăr.
Un leu, nu? Un leu.
Otto era nebun după el.
Claus... Claus e numele meu.
Claus, ar fi spus el, Vladimir ăsta, îI i ubesc pe omul ăsta.
Mulţi de oameni nu cred în Otto. Compania dvs. insăşi nu credea întotdeauna în el.
E ceva de înţeles. Fără niciun reproş.
Dar generalul credea în Otto. Nu în toate detaliile, doar în chestiunile importante.
La fel ca şi mine.
Sunteţi sigur că nu aveţi nimic pentru mine, Herr Max?
în afară de fotografie, nu am nimic.
Generalul a fost împuşcat în Anglia? Da.
Şi cu toate acestea consideraţi că Otto ar fi şi el în pericol?
Da, însă cred că el a ales să fie.
E exact ceea ce cred şi eu.
Cu mulţi ani înainte, Otto Leipzig a intrat la închisoare pentru mine.
În vremea aceea nu eram respectabil. Acum am bani. Îmi permit să fiu.
Furasem ceva. El a fost prins. A minţit şi a luat totul în seama lui.
Când a ieşit, m-am oferit să îI răsplătesc. Mi-a refuzat ofertele.
Herr Max, sunteţi englez.
Îmi veţi aprecia poziţia. Sigur că da.
Cam în urmă cu două luni, am primit un apel telefonic de la bătrânul general.
Avea nevoie urgentă de Otto. Nu mâine, în seara asta.
Apoi mi-a spus. Îţi trimit o scrisoare pentru el. Păzeşte-o cu preţul vieţii.
A doua zi vine o scrisoare, express, pentru Kretzschmar, având ştampila de le Londra.
ÎI găsesc pe Otto. Se ferea de necazuri, iarăşi. Fără bani.
N-are decât un costum, însă se îmbracă precum un star de cinema.
Îi dau scrisoarea bătrânului
Era voluminoasă? Lungă. Multe pagini.
Claus, a zis, dă-mi nişte bani. Trebuie să plec la Paris.
Îi dau 500 de mărci, fără probleme. El dispare.
Acum o lună a venit să mă vadă.
Aici, în această cameră. Sunt sincer.
Era, ei bine, agitat, aş putea spune.
Voia să folosească clubul de noapte?
O capcană blondă, îi spunea el.
Voia să aducă la club un Ivan, aşa cum îi numim noi pe ruşi.
Acest om era ţinta.
Spunea E şansa vieţii mele, tot ceea ce am aşteptat până acum.
Ce puteam să spun? Îi eram dator.
Şi, Claus, vreau să ne fotografiezi.
Nicio problemă. Aveam camere foto, video. De ultimul tip, Made in Germany.
A vrut, de asemenea, să înregistrez conversaţiile.
Nicio problemă. Aveam oamenii mei. Mă urmăriţi?
V-a dat vreun indiciu despre motivul pentru care dorea să-I şantajeze pe acest om?
A fost evaziv.
O treaptă pe scara Generalului, spunea.
Pentru mine, ţinta e suficientă, în sine, dar pentru General e doar o etapă.
La fel şi pentru Max. Avea dreptate?
lar cînd s-a terminat, ce credea Otto că obţinuse?
A râs. Acum I-am adus peste o limită de la care nu se mai poate întoarce.
Asta e tot ce s-a întâmplat.
Şi nu I-aţi mai văzut pe Otto de atunci? Nu, domnule Max.
Dar aveţi vreo adresă unde I-aş putea găsi?
Otto locuieşte în condiţii precare.
Nu se poate nega asta.
Dându-i bani, nu îi îmbunătăţeşti standardul social.
Rămâne... scuzaţi-mi expresia, un ţigan.
Vă sfătuiesc cu tărie să aveţi grijă.
Otto va fi foarte furios când va auzi că generalul a fost împuşcat.
Cu cât v-au taxat la intrare? Pardon?
Cât aţi plătit? 175 de mărci pentru înscriere.
Cu tot cu băutură, înseamnă cel puţin 200. Le voi spune să vi-i înapoieze.
Voi englezii sunteţi destul de săraci în ziua de azi. Prea multe sindicate!
Cum v-a plăcut spectacolul? A fost foarte artistic.
Adevărat. Poate ar trebui să vă distraţi mai mult în viaţă.
Poate ar fi trebuit să o fac. Salutaţi-I pe Otto din partea mea.
Am să o fac. Şi... nu aveţi nimic pentru mine?
Vreo hârtie, de exemplu?
Nu. Păcat.
Dar sunteţi un om bun. Loial. Se vede asta. Să călătoriţi în siguranţă.