Din episoadele anterioare...
Ăsta e semnul pentru "dragoste"?
Ce e asta?
Sunt poze cu Bay, de când avea patru ani.
- De unde le ai? - Am aflat acum 12 ani şi jumătate,
când Daphne avea 3 ani.
În toţi aceşti ani, ai ştiut şi nu ai venit după mine?
Am făcut ce am crezut că era mai bine pentru tine.
Vom obţine custodia ambelor fete. Vreau să plece de aici.
Cum sunt prăjiturile? Sunt bune de ceva? Cred că nu am luat frişca potrivită.
- Bay, Pământul către Bay. - Scuze! Ce ai spus?
Cum sunt brioşele?
Sunt bune, dar îmi plac mai mult cele cu afine, făcute de tine.
Bună dimineaţa!
Tată, ai auzit că Brad Murrow a semnat pentru Jayhawks?
Da? Cum de l-au luat de la Syracuse?
Probabil, pentru aruncarea din săritură.
Bine, grăbiţi-vă!
- O zi bună! - Pa!
- Pa! Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
Grăbeşte-te, Bay!
Ce faceţi tu şi tata, la aniversarea căsătoriei voastre?
Mă surprinde cu bilete la concertul în onoarea lui Ray Barretto.
- Nu prea sună a surpriză. - El nu ştie că am aflat.
Iar tu, Daphne Paloma Vasquez, nu îi vei spune nimic!
- Ce e? - Fata aceea se holbează la mine.
Să-i dăm un motiv s-o facă.
Switched at Birth Sezonul 1 - Episodul 9
Traducerea şi adaptarea: Cristy77 www.niftyteam.ro
Mulţumesc!
- Ultima ceaşcă. - E prima mea ceaşcă.
Ultima ceaşcă aici. S-a terminat cu ascunzătoarea.
- I-am lăsat să se calmeze. - Iar eu te-am sprijinit.
Dar au trecut 48 de ore. E timpul să te întorci.
Le-am spus tot. Nu ştiu cum să mai explic.
Renunţi?
Unde e Regina Vasquez, cea care l-a lovit pe acel antrenor
pentru că nu a vrut să o lase pe Daphne să dea o probă?
Ea a construit echipa şi a câştigat nenorocitul de campionat.
- Pentru că tu ai luptat pentru ea. - E diferit.
Niciodată fiica mea nu m-a urât. Ambele mele fiice.
Te iubesc, dar e timpul să te duci acasă.
- Bună dimineaţa! - Bună dimineaţa!
- Faci un tort? - Sau două.
- Nu am ştiut cum vrei să serbezi. - Am putea să nu o serbăm.
Dar e prima aniversare pe care o putem petrece împreună.
- Trebuie să facem ceva. - E şi ziua lui Bay.
Ce faceţi, de regulă, de ziua ei?
Îi cumpărăm ceva, pe care ea îl returnează.
Nu-ţi face griji. Anul ăsta, nu voi returna cadoul.
- Şi care o să fie cadoul? - Nu te face că nu ştii.
Vrea acel Volkswagen.
E acea maşină pentru nisip.
E o amfibie cu patru roţi, decapotabilă.
E un tanc, dar mult mai drăguţ, şi pot să car diverse lucruri
fără să mai impun omenirii un alt SUV.
- Ce anume ai de cărat? - Nu ştiu. Diverse.
Îmi place ideea unei maşini atât de ciudate,
încât n-au ştiut cum s-o numească, şi i-au spus "Chestia".
Ce te face să crezi că o să primeşti "Chestia"?
Te rog, nu glumi.
I-au luat lui Toby o maşină de ziua lui.
Trebuie să ne cumpere şi nouă maşini.
Nouă? Te descurci bine cu limbajul semnelor.
- Vrei să vorbesc eu cu ea? - Nu. Mă ocup eu.
- Ce cauţi aici? - Ai grijă cum vorbeşti!
- E mama ta. - E în regulă, mamă.
Ştiu că eşti supărată, dar trebuie să mă respecţi.
Am păstrat secretul pentru că nu am vrut să te pierd.
Şi nu voi permite să se întâmple acum, când s-a aflat.
O să întârzii.
Mulţumesc că mi-ai ţinut locul în ultimele zile.
- Nicio problemă. - Mamă!
Nu înţeleg de ce nu mi-ai spus, Regina.
Nu am vrut să discut despre ceea ce hotărâsem.
Şi nu am vrut să implic pe altcineva în decizia mea.
Ce ai crezut, în toţi aceşti ani, despre Daphne,
care era atât de blondă şi cu ochii albaştri?
Am crezut că Angelo a avut dreptate...
- Că nu era a lui. - Şi nu m-ai întrebat niciodată?
Ştiu că nu înţelegi de ce am procedat aşa,
dar mi-ar prinde bine un aliat, în acest moment.
- Ai unul. - Mulţumesc!
Chiar când credeam că mă obişnuisem cu: "Surpriză! Ai fost schimbată la naştere!",
dintr-odată e: "Surpriză! Mama ta a ştiut tot timpul!".
Se simte foarte prost din cauza asta.
Când cineva stă pe canapeaua ta toată ziua, e greu să nu observi.
- Îmi spui să o iert? - Eu nu îţi spun să faci nimic.
Nici mama ta nu crede că am dreptul să fiu supărată?
Nu, noi nu suntem de partea nimănui.
Nu pot să cred că eu şi mama suntem în tabere diferite.
Ce faci de ziua ta?
Familia Kennish vrea să dea o petrecere, în weekend, pentru mine şi Bay.
E şi ziua lui Bay?
Kathryn spune că va fi ceva restrâns.
Probabil că, pentru ea, asta înseamnă că va fi o roată Ferris.
Şi obţinerea custodiei lui Daphne?
Putem încerca, dar e un proces de lungă durată,
pe care Regina îl va duce până la capăt.
Pot trece ani, până să se rezolve.
Până atunci, Daphne va avea 18 ani şi nu va mai conta.
- Daphne nici nu o vrea aici. - Trebuie să găsim o soluţie
- să o scoatem pe Regina din casă. - Puteţi să o evacuaţi.
Dar are dreptul legal să o ia pe Daphne cu ea.
Aşa! Haideţi!
Cum a mers, în dimineaţa asta, cu mama ta?
A făcut ceea ce a făcut pentru că te iubeşte.
Strângeţi-vă! Haideţi!
Toate progresaţi. E grozav! Recuperările merg mai bine.
Pasele merg mai bine, dar trebuie să ne asigurăm
că asta se traduce în puncte pe tabelă.
Şi am aflat semnul pentru numele meu. "Dur cu J".
Nu ştiu de unde a apărut, dar intenţionez să fac cinste numelui.
Deci, hai să lucrăm la faza de atac. Haideţi! La revedere!
Mâncarea e o porcărie, dar nu de asta te-am adus aici.
- Atunci, de ce? - Priveliştea.
Ce crezi despre asta?
E super! Le-am mai văzut prin zonă. Preferata mea e fata cu securea.
Securea? Îţi place fata cu securea?
Tu? Vorbeşti serios?
Nu crezi că aş putea să fac ceva atât de minunat?
- Ba da, sunt impresionat.
Mulţumesc. De-abia aşteptam să-ţi spun.
Daphne nu ştie, Toby nu ştie. Nimeni nu ştie.
Priveşte!
E panoul publicitar de lângă Buckner. E gol de câteva săptămâni.
Şi mă tot cheamă: "Bay, Bay, vopseşte-mă!".
Asta vreau pentru ziua mea. Să mă trezesc, ştiind că mii de oameni
trec pe lângă lucrarea mea, că se gândesc la ea,
comentează despre ea, se întreabă cine a făcut-o.
Cum o să ajungi acolo sus?
Cum o să fac asta? Mă bucur că ai întrebat.
- Bine. - Haideţi!
Înaintaţi. Schema 1. Bine.
Schema 2 .
Bine, încă o dată!
Doamnelor, încă o dată! De aici. Numărul doi.
- Ai putea să şi înscrii? - Ce să spun, Kobe!
Daphne! Scumpo, ce faci? Nu poţi să faci asta.
Ştii despre ce e vorba? Femeia aia s-a întors.
"Femeia aia" e mama ei.
- Am auzit că te-ai bătut. - Nimic important.
- Eşti bine? - Nu, nu sunt.
Vii aici şi te aştepţi să pretind că nu s-a întâmplat nimic?
Nu, am venit să rezolvăm problema.
- Dacă tu eşti aici, atunci plec eu. - Ce vrei să spui?
Mă mut cu părinţii mei adevăraţi.
Nu pot să mă decid pe care să-l pun pe panoul publicitar.
R-ă-u. Rău? Crezi că sunt rele?
Bun rău. Bine, înţeleg.
Bună!
Am senzaţia că nu prea am stat de vorbă. Mă bucur să te întâlnesc!
Semeni atât de mult cu mama ta.
Şi tu.
De ce eşti aici?
De ce sunt aici? Îl vizitez pe Emmett.
Nu am ştiut că sunteţi prieteni.
Da, ne plac aceleaşi lucruri... cum ar fi arta...
Arta. Îmi place arta.
Poze. Da, face poze grozave.
- Se pare că aţi devenit buni prieteni. - Nu ar trebuie să fii în altă parte?
- Vrei puţină intimitate? - Vrei picioare de... melci?
- Te poţi duce să iei ceva pentru cină? - Bay rămâne la cină?
- De băut? Nu ştiu ce se întâmplă. - Să aprind lumânări, pentru atmosferă?
- Îţi mişcă mâinile. Să dansăm? - Mamă, doar ieşim împreună. Încetează!
Daphne e de acord "să ieşiţi împreună"?
O ştiu pe Daphne. Nu ştiu ce înseamnă asta.
Amuzant! Nici eu nu ştiu ce înseamnă "doar ieşim împreună".
Poate însemna atât de multe lucruri.
Cred că înseamnă că erai pe punctul să pleci.
Bine.
E drăguţă.
Bună! Nu pot să spun dacă mi-e foame.
- Ceva bun pe-aici? - Da.
Saltimbocca?
- Eşti vegetariană. - Da.
- Poate vrei să faci o excepţie. - Nu pentru carnea de viţel.
Scuze!
Avem pui "a la parmigiana". De-abia i-am făcut. Sunt foarte buni.
- Linguini cu creveţi. - Creveţi?
- Da. - Mănânc creveţi.
- Da? - Da.
- Vrei un castron mare sau unul mic? - Unul mare.
- De când sunteţi tu şi Bay prieteni? - De câteva săptămâni.
Şi reuşiţi să comunicaţi? Ea nu prea ştie limbajul semnelor.
Îl învaţă cu fiecare zi.
E nevoie de mult timp, până când veţi putea conversa.
Cred că mă voi înscrie pentru terapia logopedică.
- Ea ţi-a cerut s-o faci? - Nu, e ideea mea.
- Chiar îţi place de ea. - Nu ne căsătorim, e doar o încercare.
E o idee bună? Lucrurile sunt complicate pentru ea.
- Sau asta e din cauză că ea aude? - De fapt, aşa e.
85% din relaţiile dintre surzi şi cei care aud nu funcţionează.
Dacă ai citit asta pe internet, nu înseamnă că e şi adevărat.
În plus, tata e surd, dar voi tot divorţaţi.
Exact! Relaţiile sunt dificile, de ce să le faci şi mai dificile?
Va învăţa să folosească semnele. Ne descurcăm noi.
Crezi că te va cunoaşte aşa cum ar face-o o fată surdă?
Nu pot să aflu decât într-un singur fel.
Putem să vorbim?
Scuze! Sunt puţin ocupată.
Poate ar fi trebuit să programăm ceva, în urmă cu 13 ani.
- Am încercat. - Angajarea unui detectiv particular
care să-mi facă poze, nu se pune la socoteală în relaţia mamă - fiică.
Odată, când aveai şapte ani, m-am furişat la recitalul tău de pian.
În timpul pauzei, ai încercat să bei apă de la fântână, dar era prea sus.
Te-am întrebat dacă ai nevoie de ajutor. Te-am ridicat.
Erai aşa frumoasă în rochiţa albastră.
Cu fluturi şi eşarfa mare.
Da, am vrut să te iau şi să te duc acasă.
Dar a venit Kathryn, şi te-a dus înăuntru.
Mi-a fost atât de greu să te văd plecând,
dar nu te-aş fi despărţit de familia ta.
Sau nu ai vrut să te uiţi la mine şi nu m-ai vrut.
Bineînţeles că te-am vrut. Era prea dureros să fiu în preajma ta,
ştiind că nu puteai fi a mea..
Dureros pentru tine? Dar eu?
Toată viaţa mea am avut sentimentul că nu aparţin acestui loc.
Şi nu am ştiut de ce, şi m-am gândit că e vina mea.
- N-a fost vina ta. A fost a mea. - Nu! Nu vei face asta.
- Bună! - Bună!
Am vrut să vorbesc cu tine despre ziua fetelor.
- Pot să intru? - Sigur.
Ştiu cât de incomod e, şi speram
să trecem peste asta ca să sărbătorim ziua fetelor.
Nu sunt sigură ce vom face.
Măcar un tort. Sau ar trebui să facem două?
Ştiu că lui Daphne îi place tortul "Catifea roşie".
- Aşa cum spuneam, nu sunt sigură, dar... - Kathryn, te cunosc. Care e planul?
- Tort, cadouri, familie. - Cred că aici intru şi eu.
Nu eu ne-am pus în situaţia asta, Regina, tu ai făcut-o.
Dacă ar fi după mine, aş vrea să trecem peste asta,
de dragul fetelor, dar nu sunt eu cea care nu te vrea aici.
Sunt Bay şi Daphne.
Ai terminat, scumpo?
- Mulţumesc! - Mulţumesc!
În sfârşit, eşti aici. Bună dimineaţa, scumpo!
Fetelor, ce faceţi?
Nu aveţi febră? Nu aveţi gâtul inflamat?
- Nu. - Nu.
Eu n-aş spune asta, dacă vă sună cineva de la Buckner sau Carlton,
deoarece tocmai le-am spus că sunteţi bolnave.
Mergem să cumpărăm maşini! Mamă, nu face asta.
Ai rămas fără cuvinte. Nu-i nimic. Nu trebuie să spui nimic.
Nu trebuie decât să spui "mulţumesc!" şi să te gândeşti
ce vrei să scrie pe plăcuţa de înmatriculare.
Aţi făcut deja atât de multe pentru mine..
- Vrem să facem asta pentru tine. - Avem de recuperat multe aniversări.
Bine, o conving eu. Hai să te îmbrăcăm pentru cumpărături!
Noul tău vehicul cu tracţiune faţă aşteaptă.
- Şi eu sunt bolnav? - Tu deja ai maşină.
- Grăbeşte-te, e timpul să pleci. - Mişcă!
Ce e? Vrei să vii cu mine acasă? Bine.
Putem să luăm una mai tânără decât tine?
A fost proiectată pentru armată
şi e oarecum drăguţă, cam ca un copil urât.
- Hai, iubitule, asta îşi doreşte! - De parcă o să spun "nu"?!
Îmi veţi mulţumi, dacă vom fi invadaţi de statul Arkansas.
Daphne, ce spui de asta? Nu e prea elegantă.
Ar putea fi "Daphnemobilul" tău. Nu trebuie să-i spui "Daphnemobil".
E drăguţă.
Kilometrajul e mic şi are bune caracteristici de siguranţă.
Chiar apreciez asta, dar nu am nevoie de o maşină.
Când eram de vârsta ta, aş fi făcut moarte de om să am maşină.
Vrem să facem asta pentru tine.
O să le economiseşti o grămadă de bani cu sistemul audio.
Se pare că vom avea nevoie de mai multe garaje.
- Sau de un valet cu normă întreagă. - Ce naiba e asta?
Melody mi-a spus că nu eşti la şcoală, iar acum ştiu de ce.
- E un cadou, Regina. - O returnăm.
- Nu o returnăm. - Ai ştiut şi nu mi-ai spus nimic?
Nu e un secret. Secret e să creşti copilul altcuiva. Ăsta e un cadou.
- Ar fi trebuit să ştiu despre asta. - Ne putem calma?
Maşina rămâne. Dacă nu-ţi convine, poţi să pleci.
- Opriţi-vă! - Dacă eu plec, pleacă şi ea.
- Vă rog! - Ce drăguţ, ne ameninţi de ziua fetelor.
- Luaţi decizii pentru fiica mea. - O returnez.
- Vrei să meargă pe o motocicletă? - Fiica mea, alegerea mea.
Daphne!
- Am vrut să văd cum te simţi. - Sunt bine.
- Eşti sigură? - Am spus că sunt bine.
Bine.
Crede-mă, ştiu că trece printr-o perioadă nasoală,
dar niciodată nu va fi un moment potrivit să-i spunem despre noi.
Ştiu, dar acum chiar nu e un moment potrivit.
Vreau să îi spun înainte să afle singură.
Atunci ar fi ca şi cum i-am fi ascuns ceea ce cam facem.
- Bine. Îi spun eu. - Bine.
Ajută-mă!
Nu ştiu cum să mă port cu ea, atunci când e aşa.
De la mine a moştenit temperamentul. Eu zic să o lăsăm în pace.
Bine, dar nu mai putem avea în casă al treilea război mondial.
- Nu noi am tras primul foc de armă. - Asta a spus şi mama despre divorţ.
"El a început". Pentru copii, nu contează. Tot război e.
Daphne vrea să fie aici. Ce să facem? Să o dăm afară?
Bineînţeles că nu. Dar nici nu o putem lăsa să se ascundă.
Vreau să o ajut.
Dar acum, nu are nevoie de mine. Are nevoie de ea.
Ar fi trebuit să-mi iau un complice, cu ani în urmă.
Ce faci?
- Sângerezi. - Şi tu.
Am vrut un singur lucru care să nu fie distrus de toţi ceilalţi.
- Ia uite-o! - E sărbătorita.
- Îmi pare rău pentru toată... - Gata! Maşinile se repară uşor.
Vreau să te preocupi doar să ai o zi de naştere fericită.
- A fost foarte bine. - Mulţumesc.
Daphne, am făcut clătite cu unt de arahide şi ciocolată.
Sunt favoritele lui Bay.
Mai avem ceva pentru tine, aici pe masă.
E o tradiţie a familiei Kennish,
fiindcă ne străduim să fim cât se poate de siropoşi.
Vrei sirop sau frişcă?
Îmi pare rău. Nu-mi place untul de arahide.
Îţi fac cu afine.
Sunteţi la viteză maximă, în dimineaţa asta.
- Bună dimineaţa! - La mulţi ani!
- Ţi-am făcut clătitele preferate. - Mulţumesc! Îmi pare rău!
Ei cred că încă mai am cinci ani. Unde e faţa zâmbitoare?
Ce ai la mână?
Am avut un accident nefericit cu tufele de trandafiri,
despre care prefer să nu vorbesc.
Avem nevoie de poze cu sărbătoritele.
- Da! - Tată, zău aşa!
- Vrem ca Daphne să rămână. - Nu-i nimic.
Nu contează ce spun ei, nu trebuie să porţi coiful.
Cred că trebuie să porţi coiful.
- Doamnelor, să începem. - Zâmbiţi!
Foarte drăguţ!
L-am găsit la gunoi.
Vrei să-mi povesteşti?
Nu e nimic.
Ce s-a întâmplat?
Am căzut peste o stropitoare, când jucam fotbal la Jackson acasă.
Aseară aţi jucat fotbal până târziu.
Întârziem la petrecere.
Bună!
- La mulţi ani! - Mulţumesc!
Mulţumesc!
- Ce s-a întâmplat? - Nimic, o prostie de-a mea.
Am vorbit cu cei de la atelierul auto şi au estimat un preţ de 2.700$.
- Dar i-am convins să lase la 2.000. - Cum ai reuşit?
La fel cum te-am convins pe tine să mă pedepseşti o lună în loc de două.
- Bravo! - Pot să păstrez eu restul de 700$?
Nu întinde coarda!
Şi Bay s-a tăiat tot în stropitoare, jucând fotbal cu Jackson?
Vii acasă tăiat... Cum te-ai tăiat? Sex brutal?
- Mamă! - Spune-mi ce se întâmplă.
Nu, pentru că ştiu ce crezi despre Bay.
Se pare că am şi motive.
Ai început să ieşi cu ea şi, dintr-odată...
te furişezi, minţi şi vrei să faci terapie logopedică.
Ştiam eu! De fapt, despre asta e vorba.
Nu-mi place în ce te-a transformat.
Despre ce vorbeaţi?
Nu, spune-mi.
Nu mă place.
Mă va plăcea?
Dar acum nu mă place.
Uite-l şi pe celălalt!
- Arată fantastic. - Trebuie doar să le aprindem.
- Pot să te ajut eu. - Mulţumesc.
N-am pierdut niciuna dintre aniversările lui Daphne.
Şi nu voi mai pierde niciuna, dintre cele ale lui Bay.
Nu sunt de acord cu asta.
- Iubitule! - Îmi pare rău!
Tată! Eu o vreau aici.
Bine.
Vino aici!
Mulţumesc!
- Tortul ăsta e delicios. - Mulţumesc.
Secretul e să nu te zgârceşti cu untul.
Ştiţi ce ar însenina atmosfera? Cadourile.
Da.
Voiam să spun ceva.
Acum 16 ani, am născut o fetiţă frumoasă.
Şi am adus acasă altă fetiţă frumoasă.
Şi chiar dacă e greu să mă împac cu situaţia,
în seara asta, mă simt norocoasă
să am două fiice incredibile.
Şi pe toţi oamenii care vin cu ele.
- La mulţi ani, iubito! - La mulţi ani, fetelor!
La mulţi ani, scumpo!
- Cadouri. - Da!
"De la Emmett".
E o eşarfă. Mulţumesc!
Daphne, e rândul tău.
Nu se poate!
Nu-mi vine să cred.
Şi ai obţinut şi autograful lui Charles Dane.
Ce e "Surdenstein"?
E o versiune pentru surzi a lui "Frankenstein",
făcută în limbajul semnelor.
"Surdenstein". "El nu-ţi poate auzi ţipătul".
Arată terifiant.
E atât de prost, iar continuările sunt şi mai proaste.
- Ce înseamnă asta? - A spus că noi suntem obsedaţi.
Cum ai obţinut autograful lui Charles Dane?
A fost la o convenţie horror, în Springfield.
Dar sunt 240 km până acolo.
Ţii minte când, acum şase luni, ţi-am spus că nu pot să vin la meci,
fiindcă am de scris un referat? Atunci am făcut asta.
E un cadou foarte bine gândit.
Mulţumesc, din nou, pentru eşarfă.
Nu e o eşarfă.
E pentru legat la ochi.
Şi nu e adevăratul tău cadou.
Lucrarea mea! Cum...
Tu ai făcut asta?
E perfect!
E bun rău.
Îmi pare rău că nu i-am spus lui Daphne despre noi.
Nu-i nimic.
Poate că e mai bine să-i spun eu.
Pot să intru?
N-am vrut să-ţi dau asta în faţa tuturor.
Sunt toate reţetele şi meniurile tale preferate
şi câteva cutii de cereale.
Glumeşti?
E cel mai prost cadou. Cutii de cereale şi meniuri?
E o porcărie!
Sunt groaznică la cadouri.
Nu e de mirare că nu ai vrut să mi-l dai de faţă cu toată lumea.
M-am gândit la maşina asta. Şi cred că ar trebui să o păstrezi.
E o maşină drăguţă, sigură şi la un preţ rezonabil pentru ei.
Şi o meriţi.
Mulţumesc!
Mi-e dor de tine.
Vreau să te iert şi totul să fie ca înainte,
dar mi-ai ascuns acest secret uriaş şi, de fiecare dată când mă gândesc,
mă înfurii din nou.
Cred că sunt încăpăţânată.
Bineînţeles că eşti. Eşti fiica mea.
Nu te apropia!
Nu-ţi fie teamă!
Ajutor!
Nu sunt un monstru.
Tată, nu crezi că ai putea să fii mai blând cu ea?
Nu eşti părinte. Nu poţi să înţelegi.
Oamenii o dau în bară. Tu nu ai făcut niciodată, nicio greşeală?
Nu te-ai speriat, făcând ce nu trebuia?
Nu-i acelaşi lucru.
Aşa cum ar spune marele Charles Dane... "Cu siguranţă îţi va fi frică"!
Cu dragoste, Emmett
Am vrut doar să mă asigur că ai trecut cu bine peste ziua asta.
- Mulţumesc! - Ciudată zi!
Da.
Ce e?
Întotdeauna am crezut că mama va fi singurul lucru stabil din viaţa mea,
singura persoană pe care m-aş fi putut baza,
dar greşeam.
Ştiu. Ce porcărie!
Nu, există o persoană care a fost întotdeauna alături de mine.
Nu-mi vine să cred că nu mi-am dat seama până acum.
Despre cine vorbeşti?
Despre Emmett.
Vrei să spui că-ţi place?
Da, cred că da.
- Ce e? - Nimic.
- La mulţi ani! - Mulţumesc la fel!
Traducerea şi adaptarea: Cristy77 www.niftyteam.ro