Din episoadele anterioare...
Tu nu vii în Vermont ! Nu eşti invitat !
CNVM-ul ştie că fondul tău e o escrocherie, o schemă Ponzi. Vor veni după tine.
Te pricepi la incendieri.
Am purtat un microfon pentru CNVM.
Fir-ar ! Îmi vor pune în cârcă incendierea.
Iar el nu e de găsit, deci şi o tentativă de omor.
Trebuie să plec.
- Sunt Emma de la Clubul Bunei-Dispoziţii. - Cum ?!
Clubul Bunei-Dispoziţii SRL.
Suntem mahării din cartier.
Se primeşte comanda, Alex ia un cod,
codul ajunge la dispecer, şi aşa se face vânzarea.
Cum de nu ne-am întâlnit până acum ?
Asta va fi o afacere legală.
Spaţiul principal e în întregime al tău. Drogurile, în spate.
Nu e ceea ce mi-am dorit.
Am furat asta de la Poliţie.
Ai fost rapid.
E concurenţa ta.
Cum naiba să furi ceva dintr-un calculator, nu ?
Doar dacă nu cumva listezi informaţiile.
Pune-ţi-le.
Ce naiba sunt astea ?
Calculatorul...
Sezonul 7, episodul 10 "Coordonarea activităţii"
Traducerea şi adaptarea: BMC@titrari.ro Transcript: addic7ed.com
Mama mă-sii !
Spune-o. Spune-o odată.
- Nu ştiu ce să spun, Silas. - Eşti un ticălos.
- Mă bucur că ţi-ai tras-o, dar ia ghici. - Ai angajat concurenţa.
- I-ai spus totul din prima zi. - Te-ai culcat cu diavolul.
- Practic, ne-ai distrus afacerea. - A venit, mi-a distrus magazinul.
Andy, nu acum ! Stai. Cu cine te-ai culcat ?
Mersi.
Era fata de aseară, de la mansardă... Emma.
Deci acum ştiu şi unde locuim.
Da, probabil e acolo chiar în clipa asta.
Mansardele sunt o provocare în plus pentru ea.
Dar va avea o scară extensibilă, platformă culisantă.
Cred că javra vicleană are o platformă culisantă.
- Nu eÅŸti de ajutor. - Nu sunt de ajutor ?
Ai face bine sÄƒ scoÅ£i capul din pÄƒmÃ¢nt, Nancy.
E vorba de Silas.
- Da, sigur, nicio responsabilitate. - Am încercat să-ţi spun.
- Nici nu te pot privi de nepătată ce eşti. - Erai la o întâlnire...
- ... sau la o livrare de iarbă. - Dumnezeule, nu mă mai orbi,
Doamnă Imaculată ce eşti.
- ... sau cu iubita ta din puşcărie. - Încetaţi, amândoi !
- Seiful ? - Nu i-am spus niciodată combinaţia.
Cred că era subiect de discuţie pentru a doua întâlnire.
Să stau cu capul în jos, pretinzând că nu s-a-ntâmplat nimic ?
Tu eşti afacerea de faţadă. Ea există datorită afacerii de culise.
Fără afacerea de culise, n-ar exista nicio afacere de faţadă !
Au furat roţile de Copenhaga.
Îmi pare rău.
Şi ce era pe calculator ?
Nume de clienţi, coduri, adrese, numere de telefon.
- Practic, totul. - Tot mai avem telefonul.
Clienţii vor suna pentru comenzi. Vom începe să adunăm informaţii.
- Au luat tot ce nu era ţintuit... - Agăţat.
Şi au lăsat telefonul. Sună.
"Afacerea cu droguri a lui Silas şi Nancy."
"Apăsaţi tasta 1 pentru o punguţă de aroganţă."
Sună.
Clubul Bunei-Dispoziţii SRL.
- La naiba ! - Ne-au furat numărul de telefon.
Deci clienţii noştri vor apela la Clubul Bunei-Dispoziţii !
Grozav !
Rezolv eu problema. M-ai auzit ? Voi rezolva eu.
Te-am auzit.
"Apăsaţi tasta 2 pentru 30 de grame de speranţă deşartă"
"şi tasta 3 pentru un kilogram de praf în ochi interminabil."
Zoya ? A plecat.
M-a sunat aseară... A zis ceva de un microfon şi de Vermont.
Un adăpost, poate ?
Nu ştiu. Părea că e într-un tren sau ceva asemănător.
Îmi dă senzaţia că e optimistă... şi liberă.
Am ceva să-ţi arăt.
Îţi controlezi porţiile ?
Zoya are ceva cu farfuriile.
Şi cu castroanele... cu tot ce e casabil, de fapt.
Am un prieten caporal.
A făcut puţină recunoaştere în plus pe terenurile de lângă Kharjoy.
Zicea că e frumos acolo.
După care am bombardat zona.
Minunat ! Sper că ai un loc sigur de depozitare.
Am... la tine.
Iar în schimb, eu îţi ţin banii în siguranţă.
Nu pot lua marfa. Nu acum.
Ce s-a întâmplat cu fata care mă implora pentru 30 de chile ?
Concurenţa şi-a făcut loc prin forţă şi mi-a furat clienţii.
- Atunci, vom recâştiga locul. - "Vom" ?
Am nişte prieteni care se plictisesc la bază.
N-ar rata ocazia s-o pună de-o cafteală.
Grozav... Un grup de soldaţi cu stres posttraumatic...
Ăsta e răspunsul la rugăciunile mele.
Sunt expus riscului în cazul de faţă.
Sunt dator acum, deci, într-un fel, e problema amândurora.
Eşti în eroare privind înţelegerea noastră. Tu îmi vinzi. Eu cumpăr de la tine.
Şi cu asta basta. Poate şi puţin sex.
Dar nu există "vom". Nu există..."a noastră".
Nu există "noi".
Bine.
Trebuie să-ţi rezolvi problema azi, altfel, o voi rezolva în felul meu.
Shane, putem discuta mai târziu ?
Dnă Botwin ? Sunt detectiv Ouellette, de la Poliţia New-York.
- De ce ai telefonul fiului meu ? - Trebuie să vorbim.
Mă duc s-o găsesc pe Emma.
Vreau să ai grijă ca nimeni să nu intre sau să iasă azi.
Îmi pare rău, Andy.
Totul e cu fundul în sus. Pur şi simplu, totul e complet dat peste cap.
- E doar un magazin de biciclete. - "E doar un magazin de biciclete."
Ştiu că ţi-ai dorit ca afacerea să fie un succes. Am înţeles asta, dar...
Dar, de fapt, niciodată n-ar fi trebuit să am succes ?
Ba da. Poţi avea succes. Dar poate că nu cu aşa ceva.
Doar ai vândut vreo şase biciclete în Danemarca,
iar patru din ele ţi-au fost returnate.
O singură familie, care nu a citit prospectul.
Regret, dle Bakovic,
că traducerea mea din daneză în sârbă n-a fost foarte corectă.
Da. Aveai dreptate. N-am avut niciun plan de afaceri.
N-am avut niciun motiv să-mi iasă treaba.
E în regulă.
Am văzut documentarul ăla, "Viaţa după oameni".
Toate astea vor fi cerute înapoi de către Pământ, cât de curând.
Nu va fi nimic altceva decât mocirle şi licheni.
Păsări ciudate...
Poate dacă te-ai ridica... Da, haide, Andy.
Ridică-te odată. Haide !
- Eşti cu fundul în sus. - Sunt, dle Yu. Mersi că ai observat.
Voi, toată noaptea. Făcut gălăgie. Supărat ţestoasele.
Redecorăm.
Întoarce-te în curând.
Mă duc să vorbesc cu Emma.
Apoi vom face ordine aici şi-ţi vom recupera roţile.
Bine, du-te. Găseşte-o pe Emma.
Fie să găseşti ceea ce vrei tu de la ea,
indiferent că e vorba de răzbunare, pace, succes... copii... ură.
Poate că n-ar trebui să stai aici singur, toată ziua.
- Are un aer... directorial. - Deschide-o.
- Cubaneze ? - Dă-le-n mă-sa de cubaneze.
Venezuelene.
Chavez are o insulă privată lângă coastă.
Are vreo 20 de copii acolo care rulează manual drăciile astea.
Grozav !
Le meriţi.
Nu-mi vine să cred că-i avem la mână cu nenorocitele lor de pensii ordinare.
Să le fie de învăţătură, totuşi.
Angajaţii guvernului încercau să facă burta mare
fără a fi nevoiţi să muncească pentru asta ?
Ai văzut gagicile din hol ? Intervievez pentru o nouă asistentă.
Frumos !
- Doug Wilson ? - Lasă-ţi CV-ul. Ţinem legătura.
Jolene Waite. Sunt de la CNVM. Încântată de cunoştinţă.
- Credeam că am terminat-o cu voi. - Bineînţeles că aşa credeai.
Ne-ai dat papucii, sperând că vom depăşi momentul.
Încă n-am terminat cu voi. Îmi pare rău.
Pensiile voastre sunt tot la noi, nu uita.
Greu să uiţi aşa ceva. Şeful meu e scos din sărite.
Mestecă dosuri de dimineaţă, inclusiv pe al meu.
De aceea mă aflu aici, înapoi în hârtii.
În hârtii ?
Aşa e... trebuie să mă uit prin dosarele voastre,
să văd cum ne gestionaţi pensiile.
Dumnezeule, da' ştiu că aţi dat drumul la căldură !
N-aveţi încredere în noi în ce priveşte banii voştri ?
O dată îmi iau ţeapă, nu ?
Trebuie să fim finanţaţi cum trebuie,
şi trebuie să fim separaţi de restul escrocheriei voastre.
Gata, am înţeles.
Urmăreşti o mică restituire a investiţiei tale.
La cât te-ai gândit, dulceaţă ? 10% ? 20% ?
Sunt convins că ne putem înţelege.
Adu-mi odată dosarele. Voi începe sortarea şi evidenţierea.
Cred că voi lucra acolo.
N-o plac.
Cred că fiul meu e la tine.
- Tu cine naiba eşti ? - Nancy Botwin ?
Dnă Botwin...
Betz, du-te şi spală maşina, te rog.
Dnă Botwin, sunt Mitch Ouellette. Mulţumesc că aţi venit.
Da. Am putea sări peste porcăria de discuţie de tip părinte-profesor ?
Nu vreau decât să-mi iau copilul şi să plec.
Da, mi-a spus Shane că eşti dificilă.
Shane spune multe. Trebuie să ai rezerve cu privire la ce spune.
A minţit referitor la taţii săi ?
Ia loc.
Ai auzit vreodată de Clubul Bunei-Dispoziţii SRL ?
N-am avut ocazia în ultima vreme să mă binedispun prea mult.
E vorba de traficanţi de droguri.
Un grup de studenţi de la Universitatea Columbia. Ticăloşi intelectuali.
Să fiu sincer, niciodată n-au fost o prioritate pentru noi.
Bravo lor ?
L-am prins pe Shane umblând prin dosarele lor,
iar când l-am întrebat despre asta, a devenit defensiv
şi nu mi-a mai răspuns la întrebări.
Ai habar de ce se comportă aşa ?
Nu. Întrebi în calitate de detectiv, de specialist în psihologie infantilă,
sau ca părinte, care încearcă să se bage în treburile altora ?
Dnă Botwin, am şi eu un băiat şi am parte de destule porcării.
N-am nevoie s-o fac pe-a părintele îngrijorat cu Shane.
Bine. Scuze.
Acestea fiind spuse, mi-ar plăcea să ştiu că cineva e îngrijorat.
Sunt îngrijorată, promit. Shane nu e implicat.
Dar dacă mai e altceva la care te gândeşti, de care ştii...
... atunci, ascult bucuroasă.
Doamne, ce-aş fi vrut să-mi fi vorbit aşa şi fosta soţie.
Dar ea mai degrabă m-ar împuşca decât să mi-o tragă.
Cred că e vremea să vorbeşti cu Shane.
E o idee a naibii de bună.
- Da. - Îmi place.
M-ai prevenit în legătură cu publicitatea,
iar eu am mers cu capul înainte, văzând numai bogăţii în faţa ochilor.
Nesocotit, nechibzuit.
Prost.
Dar tu ai înţeles ce vizam eu, nu ?
Roţile de Copenhaga ? Sigur, au reprezentat convingerile mele
cu privire la urbanismul modern.
Dar a reprezentat şi dorinţa mea pentru un Andy mai bun...
Un Andy activ, progresist.
Privind retrospectiv, e... un manual didactic.
Eu, în căutarea unei cariere în tehnologia de autopropulsie.
Sigur...
Dar până la urmă... am dat-o în bară.
Uite-o. Rămâi în dubă. Mă întorc imediat.
Emma, salut. Te duci la cursul de la 1:00 sau să i-o coci unuia ?
Ce ?
Mai întâi, mi-ai tras-o... mersi.
Apoi, mi-ai stricat afacerea,
după care, la nimereală, ai dat peste cap magazinul unchiului. Bravo.
Haide, trebuie să recunoşti, chestia cu magazinul a fost destul de haioasă.
- Pentru tine e vreun soi de ţel suprem ? - Nu, e vorba de afaceri.
Dar suntem Clubul Bunei-Dispoziţii,
aşa că trebuie să ne mai şi distrăm un pic pe deasupra.
Te pricepi să te distrezi deasupra, nu ?
Haide... Ne-am tăvălit de câteva ori, din câte îmi amintesc.
- Nu s-a terminat. - Silas, aţi pierdut. Meciul s-a încheiat.
Îmi vreau roţile de Copenhaga. Dă-mi roţile şi cere-ţi scuze.
Şi repară-mi magazinul de biciclete. Ba nu, dă-mi un nou magazin de biciclete.
- Tu vorbeşti serios ? - Tu nu vezi ciocanul pneumatic ?
- Păi, asta e şi ideea. - Treci în dubă.
Treci în dubă, sau îţi trag un cui în faţă.
- Andy, ce... ?! E o nebunie. - Nu, eu nu cred.
Nebunie ar fi să nu fac nimic,
să trec peste ce-a făcut şi să nu-i trag un cui în cap.
Asta e nebunie.
Treci în dubă.
Vrei să te potoleşti ? Vom sta de vorbă.
Ai vorbit toată dimineaţa. Nu te pricepi.
Gata cu vorbăraia. Căţărare. Dubă. Stai pe loc.
Haide odată ! Pe aici. Aşa...
Nu vei scăpa neobservat făcând asta în plină zi.
Auziţi, eu omor pe cineva. Îi ucid. E neplăcut. Sângeros.
Îi pasă cuiva ? Nu ?
Vă duceţi mai departe vieţile de miopi ? Bine, super.
Vezi ? Nimeni nu pune "pauză" la iPod pentru tine.
Andy. Andy !
Nu urca în dubă. Nu-ţi stă în fire să faci asta.
Haide. Eşti Andy cel pacifist, îţi aminteşti ?
Nu-mi amintesc nimic. Pune-ţi centura.
- Andy ... - Scuteşte-mă cu "Andy".
Silas. Silas. Silas, Silas, Silas !
Măcar pot urca în dubă cu voi ?
Nu e o dubă. E o baligă uriaşă.
Sunt căpitanul unui rahat uriaş,
când aş fi putut să mă plimb şi eu cu bicicleta,
lăsând magia de Copenhaga să-mi pătrundă în funduleţul fericit,
pe această insulă mohorâtă.
Dar petrecăreaţa asta a stricat planurile tuturor,
şi nici acum nu şi-a pus centura.
Trage de centură. Fixeaz-o.
Trage de...
Ia asta ca pe-un avertisment.
Andy !
- Mi-ai sunat mama ? - Maturizează-te, Botwin.
Sunt în birou... cu uşa deschisă.
- Ştiu ce vei spune. - Sunt convinsă.
- Dar nu e aşa de grav. - De fapt, cam este.
Şi cu riscul de a fi previzibilă, Shane, ce mama mă-sii ?!
Eşti la închisoare.
De acord, nu e cel mai fericit caz.
Am făcut trei ani de puşcărie... trei ani ! ...
... ca să nu fii nevoit să faci tu, şi uite unde ai ajuns.
Ştiu. Îmi pare rău. Dar o scot eu la capăt.
Tu şi Silas... sunteţi exact la fel !
Am zis că-mi pare rău. Dumnezeule !
- Ce le-ai spus poliţiştilor ? - Nimic care să ne afecteze.
Nu-mi vine să cred.
Ai semnal aici ? Impresionant.
Tu te-ai plictisit vreodată la închisoare ?
- Haide... - Cred că ăsta e cel mai dificil lucru.
Să faci în aşa fel încât să treacă timpul. Ce făceai ?
Îţi spun mai târziu. Vino.
- Te-ai bătut ? - Numai ca să mă apăr.
Haide. Shane. Vreau să te văd la facultate, înţelegi ?
Să umbli după fete, să toceşti pentru examene.
Ce-ar fi să păstrezi visul ăsta pentru Stevie ?
Nu, nu e un vis. E realitate.
Astea se vor adeveri. Haide.
Mă duc să vorbesc cu Mitch.
A zis c-ai putea merge acasă şi să reflectezi...
A înjurat mult şi a vorbit despre fosta soţie.
Da, Gina e o ticăloasă.
CNVM
LE-O SUGE
TUTUROR
Aşadar, Klein nu numai că a dispărut. A dispărut cu o căruţă de bani.
Cu o căruţă sau cu un camion de bani ?
Că veni vorba, referitor la dispariţia lui Klein.
Nu ştii despre ce vorbeam.
"Klein nu numai că a dispărut. A dispărut cu o căruţă de bani."
"Cu o căruţă sau cu un camion de bani ?"
Hiperacuzie.
Scăriţa din urechea internă e supradimensionată.
Ne aşteptăm să-l acoperiţi pe Klein.
Găsiţi scuze pentru absenţa lui. Faceţi ceea ce se impune.
Dar nu permiteţi publicului şi pieţei să se prindă.
Şi evident, puneţi banii la loc.
Da, da, am înţeles.
Te poţi întoarce la evidenţierea şi la muncile tale.
Doug...
Klein era tipul cu banii.
Eu n-am relaţiile lui şi priceperea de a face banii să vină.
Am ajuns prea departe, Whit. Am muncit din greu.
Am ţinut un discurs prea bun ca să las acum să se ducă totul de râpă.
Ne trebuie bani. Voi face rost de ei.
M-ai auzit ? Voi face rost de bani !
Am fost foarte clar. Ţi-am silabisit. Mi-am ales cuvintele cu grijă.
Cum de n-ai înţeles ?
M-ai făcut "coş".
Pe lângă coş mai există puroiul şi grăsimea şi mizeria de sub el.
Tu eşti "coşul" !
Super. Am înţeles.
Mi-ar mai trebui 120 de centimetri şi o sculă electrică ca să fac treabă aici.
Îţi plac provocările. Găseşte o soluţie.
Tu eşti simptomul, nu cauza primară.
Stau acum şi mă întreb care e cauza primară ?
De unde provine toată grăsimea şi mizeria din viaţa ta, Andy ?
Ai o vedere optimistă asupra lumii.
De ce lumea nu-ţi aruncă zâmbete strălucitoare în schimb ?
Viaţa e nedreaptă ?
Da, viaţa e... Nu ! Fir-ar ! Nu.
Îmi distrugi şirul gândurilor.
Fii atentă.
Da, există "binele" şi există "răul".
Iar când răul vine şi-ţi pătrunde în casă, în magazinul tău de biciclete,
şi transformă frumosul în rahat,
e responsabilitatea ta să îndrepţi lucrurile ?
Nu, nu e !
Fă ca cei responsabili să îndrepte lucrurile !
Asta e ! Despre asta e vorba.
Ai provocat rău. Acum îndreaptă-l.
Silas te-a lăsat să-i distrugi afacerea. O poate remedia el.
Nancy şi afacerea ei... las-o pe ea să pună lucrurile la punct.
Sau încurcă-le şi mai tare. Mi-e indiferent. Nu-mi pasă.
Să-şi toarne toţi cenuşă în cap şi să-şi rezolve problemele.
Ăsta e mesajul pe care-l transmit. Da ! Să mă pupe toţi în dos !
Să mă pupi în fund, Silas !
Stai, cum ai intrat aici ? Eu am încuiat uşa.
Crezi că eu nu mi-am făcut cheie ?
Bine. Greşeala mea. Voi rezolva problema. Vezi ?
Vrei să laşi deoparte ciocanul pneumatic ?
Da, mi-ar plăcea, de îndată ce-şi repară ea greşeala.
Silas, puţin ajutor ? Te rog.
Pe naiba. Împuşc-o în faţă.
Mi-ar plăcea.
- Presupun că şi tu ai o cheie. - Bineînţeles.
Nance ?
Nance, vreau ca tu să rezolvi problema ta...
... problemele tale... indiferent care or fi alea.
Eu nu sunt răspunzător, ai înţeles ?
Bine. Credeam că tu te vei ocupa de problemă.
Asta şi fac.
Da, se pare că Andy se ocupă...
Nu, nu ! Eu mă ocup de problema mea, nu de a ta sau de a ta, e cu totul altceva.
Aşteaptă-ţi rândul.
Gata, gata, îţi iau asta. Iau asta. De acord ?
- Puteam să mor. - Ştiu. Ia asta.
Tocmai când rezolvam problema.
- Lua-te-ar naiba, lume ! - Gata.
Haide. E vremea să pleci, Andy.
Ce ? Nu. Doar ea a început.
- Ştiu. Du-te acasă. Odihneşte-te, da ? - Da.
Ce ?!
Stai, unde e cheia mea ?
Emma, mă bucur să te cunosc în sfârşit.
Trebuie să recunosc că am fost oarecum impresionată.
Şmecheria ta cu telefonul...
Foarte inteligent.
Şi ce e aici... simpatic.
Un pic indirect, dar poate că încă îţi cauţi un stil al tău.
Urma să mergem pe blugi strâmţi şi eşarfe,
dar voi ne-aţi luat-o înainte.
Iar atitudinea ta...
Eşti obraznică.
Chestia e că trebuie să te asiguri că te poţi baza pe ceva.
Pot.
Aşa crezi ?
Eşti avocat în devenire, nu ?
Deci te pricepi să pledezi, să manipulezi oamenii.
Dar, probabil, ai scăpat de vreo zece ani de aparatul dentar,
şi sunt destul de sigură că n-ai încercat să creşti trei fii.
Nu înţeleg ce legătură are...
Habar n-ai în ce te bagi.
Ai de gând să mă împuşti sau să-mi ţii prelegeri, mami ?
Există târfe şi târfe ieftine.
Revin.
Presupun că e rândul meu.
Shane nu e implicat.
M-a întrebat despre afacerile paravan.
Citea despre Clubul Bunei-Dispoziţii. Trage tu concluziile, dnă Botwin.
Shane nu e implicat.
E vorba de băiatul meu mai mare, Silas.
Shane mi-a spus că a luat datele pentru a-şi proteja fratele mai mare.
Ce legătură are cu ei ?
Se culcă cu o fată... Emma, parcă.
E una din ei. Mai mult de atât, nu ştiu.
Nu e doar una dintre ei, ea e şefa.
Şi eu credeam că mutatul la oraş e o idee bună.
Am crezut că e destul de mare pentru a lua singur decizii.
Mai mare nu înseamnă şi mai deştept.
Acum îmi dau seama.
Doamne... Câţi ani are fiul tău ?
Bravo, fraţilor !
Cred că sunteţi cea mai aiurită familie cu care am avut de-a face vreodată.
Şi eu am făcut şcoală particulară.
Ce nesimţită eşti !
Haide. N-am intenţionat să mă culc cu tine.
Pur şi simplu, m-am lăsat dusă de val.
N-ai intenţionat decât să-mi distrugi afacerea.
Şi tu ce făceai când ai decis să-l scoţi pe Denny din branşă ?
Crezi că suntem doar nişte amatori, nu ?
Mama şi fiul... ce drăguţ !
Habar n-ai.
14 ani mai târziu, dintr-o dată, apare "fiul vitreg".
A naibii sintagmă.
- Are o iubită ? - Nu ştiu.
De câte ori îl întreb, schimbă subiectul.
Ferească Dumnezeu să ştii că-i plac fetele.
Am văzut de câteva ori o blonduţă drăguţă intrând şi ieşind de la el.
Îl pândeşti ?
Trebuie să-l îndepărtezi pe Silas de oamenii ăştia.
Nu mai are 17 ani. Nu-i pot interzice.
Te previn.
La început, traficul cu marijuana e mărunt,
apoi afacerea se dezvoltă cu repeziciune.
Nu se va termina bine dacă ne tot puneţi beţe în roate.
Ne asumăm riscurile.
Voi aveţi victime la activ ? Familia Botwin are.
Ca şi cum dacă n-am fi noi, afacerea voastră ar înflori spectaculos.
Modele pe biciclete ? Pe bune ?
De acord. Dar noi avem lucrul cel mai important.
Crezi că nu fac tot ce-mi stă în putinţă ca să-l conduc pe calea cea dreaptă ?
Shane îl ascultă orbeşte pe fratele său mai mare.
Eu fac tot ce pot, dar e dificil să fii unic părinte, fără ajutor.
Îmi ceri ajutorul ?
Ţie ? N-aş vrea ca cineva să fie arestat.
Nu copiii mei.
Dar dacă am face nişte arestări la Clubul Bunei-Dispoziţii...
Voi aveţi iarba mai bună.
Dar voi aveţi mai bune tehnologia şi sistemul de distribuţie.
Ai probele care îi incriminează.
- Zic şi eu. - Le avem.
Ne lipseşte doar motivaţia de a împinge dosarul în faţă.
Shane nu e o motivaţie suficientă ?
Nu, nu.
Aprovizionăm furnizorul. Ni se cuvine un procent mai mare.
Reducem din procentajul nostru,
dar tot primim două procente în plus pentru coordonarea activităţii.
"Coordonarea activităţii" ?
Probabil ne trebuie mai mult de o linie telefonică şi un fişier în Excel.
Dispeceratul era bine pus la punct.
Vreau calculatorul înapoi.
- Bine. - Bine...
Bine.
O descindere... Pac-pac.
Arestăm pe cine prindem.
- Unde o vei face ? - Probabil la magazinul lor.
Şi vezi ca băiatul tău să nu fie acolo.
Nu ştiu cum să-ţi mulţumesc.
Lăsându-l pe Shane să mă însoţească.
Cheamă-ţi înapoi cavaleria. Am rezolvat problema.
Bună, sunt Nancy. Lăsaţi-mi mesaj.
M-am gândit c-ai vrea să afli...
Am rezolvat problema.
Sună-mă.
Traducerea şi adaptarea: BMC@titrari.ro Comentarii pe tvblog.ro