Din episoadele anterioare...
- Doamnă Lockwood! - Unde te grăbeşti aşa?
Am o mică problemă cu un vampir.
E cineva aici?!
Tati?
- Unde-i Stefan? - I s-a întins pe tavă lui Klaus.
Îţi poţi îmbrăţişa adevărata natură de vânător.
Stefan poate fi salvat. O să te ajut să-l aduci înapoi.
Deci ăsta e marele tău plan? Să aduni o armată de sclavi hibrizi?
Nu sclavi, ci soldaţi.
E ceva în neregulă. Au murit cu toţii.
Trebuia să-i pot transforma. Doar am ucis dublura!
Am făcut tot ce mi s-a spus!
Mă întrerupi din băut.
Îmi duci dorul?
Katherine... Tu pe unde mai umbli?
Te spionez pe fereastră şi mă ofilesc de dorul tău.
- Ce vrei? - Mi-e dor de casă. Ce-am pierdut?
Stefan e tot prizonierul lui Klaus, Elena încă crede că poate să-l salveze
şi nimeni nu s-a gândit la tine de când ţi-ai luat zborul.
Şi viaţa ta care mai e? Sunt sigură că acum,
dacă tot ai renunţat la fratele tău, unelteşti să-i sufli iubita.
N-am renunţat să-l salvez, doar cu nu ştiu pe unde umblă.
Dar tu sigur ştii... Îi urmăreşti cumva?
Pe un hibrid care mă vrea moartă
şi pe tovarăşul lui care-a luat-o razna?!
- Mă menţin la mare depărtare. - Deci ştii exact unde sunt.
Ştiu doar că s-a înfuriat Klaus fiindcă n-a putut crea hibrizi.
Acum, caută răspunsuri.
- Tu de unde ştii asta? - Dacă-ţi petreci 500 de ani pe fugă,
sigur pe parcurs îţi faci prieteni care să-ţi poarte de grijă.
Asta faci tu acum?
Îi porţi de grijă fratelui meu?
Poate că da, poate că nu...
Mă lupt cu mine însămi.
Unde sunt?
Bine ai revenit în Chicago, Stefan.
- Ce căutăm aici? - Ştiu că ţi-a plăcut mult aici.
Îţi reînvii amintirile din vremurile tale bune de vânător.
Majoritatea s-au estompat.
Sânge din belşug şi multe petreceri. Detaliile s-au pierdut în ceaţă.
aşa că s-a refugiat la oraş ca să se bucure de confort.
Era vremea Prohibiţiei.
Totul era interzis atunci, iar asta sporea amuzamentul.
JURNALELE VAMPIRILOR Sezonul 3, Episodul 3
Traducerea şi adaptarea: Cookie & veveriţa_bc @ titrări.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro
Ghiciţi pe cine am zărit eu, domnişoarelor!
Eşti în căutare de distracţie, domnule Salvatore?
Păstrează-mi un dans, Gloria.
- Chiar te rog, serveşte-te! - Întotdeauna fac asta.
Fii cu băgare de seamă, domnule Salvatore...
Încă păstrezi aroma partenerei... E minunată.
Nu, nu... Cine eşti tu?
Chicago era un oraş magic.
Da, te cred pe cuvânt.
Cum spuneam, nu-mi mai amintesc mare lucru.
Deci trecem direct la afaceri?
Ce mai caut eu cu tine? Ne-am distrat, ai dat greş cu hibrizii.
Nu vrei să depăşeşti şi tu momentul?
Mergem să-i facem o vizită vrăjitoarei mele preferate.
Dacă ne poate ajuta cineva cu problema hibrizilor...
...ea e persoana ideală.
Trezirea, somnoroaso...
Ce cauţi aici? Ieşi!
Ştiu sigur că mă visai. De asta-ţi curgeau balele.
Dumnezeule...
Şase dimineaţa? Pe bune?!
Chiar n-ai nimic mai bun de făcut la şase dimineaţa?
Bine, atunci nu veni cu mine să-l aducem pe Stefan acasă.
Pa şi pusi!
Ia stai aşa... Ce-ai spus? Ce tot spui acolo? Unde e?
În "oraşul vânturilor".
E în Chicago? De unde ştii?
Mi-a apărut în vis. Era gol-puşcă, ţi-ar fi plăcut.
- Fă-ţi bagajele. - E în regulă?
Să spunem doar că nu s-a dus acolo ca s-o cunoască pe Oprah.
Îi luăm şi pe ăştia la noi.
Tată, eşti acolo?
De ce nu vorbeşti cu mine?
Tată...
Îmi pare tare rău c-a trebuit să păţeşti asta.
Tată...
Vreau să-ţi răspunzi la o întrebare. Cum de poţi să ieşi la lumina soarelui?
Lasă-mă să plec...
Scumpo, răspunde-mi, te rog. Apoi, dăm uitării trecutul.
- Asta-i tot ce vrei să ştii? - Absolut.
Interesant...
Nu, tată! Ce...
Ce faci?
Strămoşii tăi au construit locul ăsta.
Oamenii credeau că era pentru deţinuţii nesupuşi din puşcărie, dar...
...ei aveau alte planuri.
Verbină în sistemul de ventilaţie ca să-şi sleiască deţinuţii de puteri,
scaun de imobilizare din oţel armat...
...şi asta.
Ce faci?
Sângele te controlează, scumpo.
Uite cum am de gând să te îndrept.
Poftim?
Sper să-l găsim, fiindcă ar fi aiurea
ca ultima ta amintire de la Stefan să fie lănţişorul ăla hidos.
E o antichitate, Damon. La fel ca tine.
Ia citeşte aici.
Zugrăveşte o imagine reuşită
cu prima experienţă a lui Stefan în Chicago.
E jurnalul lui Stefan. Nu vreau să-i invadez intimitatea.
Trebuie să fii pregătită pentru ce urmează să vezi.
Am cunoscut şi partea întunecată a lui Stefan. Mă descurc.
Uite o întâmplare interesantă de pe 12 martie 1922.
"Mi-am pierdut cunoştinţa zile la rând.
M-am trezit în sângele unor străini,
în locuri pe care nu le recunosc, alături de femei necunoscute."
Vai de mine, sunt şocat! Stefan nu-i virgin?
- Ochii la drum, mamaie! - Fie...
Ne întoarcem la jocul meu. Vezi vreun indicator spre Florida?
Regret să vă stric distracţia, băieţi,
dar unii dintre noi au venit să asculte muzica, nu pe voi.
Ne pare tare rău, iubire! Te-am supărat cumva?
Nu mă supără pe mine faţa ta de bebeluş...
- Îmi spui şi mie numele tău? - Da, când o să meriţi.
Acum, fă-i Gloriei o favoare şi tacă-ţi gura!
Pare familiar, nu-i aşa?
Nu-mi vine să cred că locul ăsta încă există.
Spune-mi că glumeşti!
Deci un hibrid intră într-un bar şi-i spune barmanului...
Taci! Oi fi tu invincibil, dar nu-nseamnă că eşti şi haios.
- Îmi amintesc de tine. - Da. Tu eşti Gloria.
- N-ar trebui să fii... - Bătrână şi moartă?
Dacă mor eu, cine mai are grijă de localul ăsta?
Gloria e o vrăjitoare foarte puternică.
Pot să încetez îmbătrânirea cu ierburi şi vrăji.
Dar stai liniştit, îmi vine ea de hac într-o bună zi.
Stefan, ce-ar fi să ne serveşti cu ceva de băut de la bar?
Da, sigur.
- Apropo, arăţi fermecător. - Tacă-ţi gura.
Ştiu de ce-ai venit la mine.
Un hibrid care vrea să creeze mai mulţi hibrizi?
Asemenea veşti se află repede.
Cu ce-am greşit? Am spulberat blestemul.
E clar c-ai greşit undeva.
Orice vrajă conţine omisiuni, dar un blestem atât de vechi...
Trebuie să contactăm vrăjitoarea care l-a creat.
L-a creat vrăjitoarea originală, dar e cât se poate de moartă.
Ştiu. Am nevoie de ajutor ca s-o contactez.
- Adu-mi-o pe Rebekah. - Rebekah...
Rebekah e puţin ocupată.
Ea are ceea ce-mi trebuie. Adu-o la mine.
Ce-i asta?
Ţi-am mai spus, Stefan. Chicago e un oraş magic.
Dar eu sunt în poză... cu tine.
Caroline! Mama la telefon.
Am ieşit la aer după câteva nopţi petrecute la secţie.
Mă gândeam să luăm prânzul împreună,
să-mi poţi aminti că ţi-am promis să nu mai muncesc atât.
Nu, te rog! Opreşte-te!
Te rog, încetează! Te rog...
Îţi jur că nu fac rău nimănui...
Îţi jur, tată... Pot să-mi înfrânez poftele!
dac-ai putea să ţi el înfrânezi, n-ai mai păţi asta.
Îmi pare rău...
Te oblig să asociezi vampirismul cu durerea.
În timp, pofta de sânge uman
te va face să-ţi reprimi complet instinctele de vampir.
E imposibil!
Tată, nu poţi să-mi schimbi natura de vampir.
Ba sigur că pot. Îţi mai aminteşti senzaţia asta?
Nu, nu!
Stefan putea locui oriunde în Chicago, dar a ales locul ăsta?
Era un liceu de fete după colţ, dar s-a închis din cauza absenţelor.
Tare ciudat!
Dacă încerci să mă convingi să renunţ şi să mă întorc acasă,
n-o să-ţi iasă pasenţa.
Iată! Casa celei de-a doua personalităţi a lui Stefan.
- E evident că n-a mai fost aici. - Turul nu s-a terminat încă.
Stefan îşi ascundea alcoolul. Ce monstru!
Priveşte mai atent.
E o listă cu nume.
Toate astea sunt victimele lui?
Tot mai crezi că poţi suporta adevărul?
Tu ce făceai în anii '20? Ajutai la emanciparea femeilor?
Era şi eu prin preajmă. Chicago e un oraş mare.
Stefan era un vânător încrezut, dar puteam să-l evit
şi să mă răsfăţ cu câteva domniţe gen Daisy Buchanan.
- Unde te duci? - La vechiul lui loc de joacă.
Vin cu tine!
Nu, tu rămâi aici şi gândeşte-te la un plan adevărat.
Mă întorc după ce-l găsesc.
N-are niciun sens! De ce nu-mi amintesc de tine?
Ai spus-o cu gura ta, epoca aia e o nebuloasă.
Dacă mă cunoşteai, de ce n-ai spus nimic?
Sunt cam ocupat acum. Depănăm mai târziu amintiri.
Ce naiba se petrece? Răspunde-mi!
Să spunem doar că nu ne-am pornit prietenia cu dreptul.
Sincer să fiu, te uram!
E superb...
Mi l-a dat o vrăjitoare. Se pare că e magic.
- Şi chiar e? - Mi-a scos iubirea-n cale, nu?
- E târziu, Rebekah, Plecăm. - Ia mâna de pe mine!
- Cine-i tipul ăsta? - Stefan, nu! O să te ucidă!
E mult mai puternic decât pare.
Deci el e celebrul Stefan Salvatore despre care am auzit atâtea...
Ai dreptate. Chiar are o freză haioasă.
M-am plictisit. Vreau să plec.
Atunci, pleacă fără mine. Nu sunt iubita ta.
Nu, eşti sora mea. Asta-nseamnă că faci ce spun eu.
Sora ta...
Deci am mai cunoscut un vampir originar.
Dacă nu suporţi adevărul, nu mai pune atâtea întrebări.
- N-o recunosc. - Nu-i spune asta şi ei.
Temperamentul lui Rebekah e mai urât decât al meu.
E vremea să te trezeşti, surioară.
Poate te trezeşti zilele astea, Rebekah.
Face pe dramatica.
Ce-ar fi să-mi spui ce naiba se petrece?
E clar c-ai un motiv pentru care mă vrei aici.
- Ai multe talente utile. - Serios?
Chiar am învăţat unele din trucurile mele preferate de la tine.
Aşadar, Stefan, luminează-mă.
Ce te face demn de un vampir originar, ca sora mea?
Ea e un vampir pur, iar sângele tău e diluat.
Nu-l băga în seamă, Stefan. Nik e un elitist.
Şi unde e restul familiei voastre?
Stai să-mi amintesc... I-am ucis pe majoritatea.
Dar nu pe toţi.
Iar ţie îşi convine situaţia?
Tuturor ni s-a oferit şansa să ne alegem tabăra.
Într-un final, eu am ales tabăra potrivită.
Unde naiba-i nevastă-mea?
Nu ştiu. Mă dau bătut.
Te crezi şmecher dacă te ascunzi în bar şi-ţi savurezi băutura?
Poate că te-ar cuminţi un telefon la poliţia din Chicago.
Lila? Te rog.
- Vino aici o clipă. - Slavă Domnului!
- Haide, plecăm! - Ba nicidecum!
Luaţi loc lângă noi.
Stefan, nu fi rău...
Ce naiba faci?
Îţi mulţumesc mult, Lila. Acum, du-te şi bandajează-ţi rana.
Te invit să bem împreună.
- Ce fel de ciudaţi sunteţi voi? - Am spus... să bei!
- Nu ţi-am reţinut numele. - Du-te naibii!
- Mai vrei o înghiţitură? - Liam.
- Liam Grant. - Liam Grant!
Mai soarbe o înghiţitură, Liam.
Termină-ţi paharul.
- Eram cel mai mare fan al tău. - De ce-aş crede ceva din ce-mi zici?
După ce se trezeşte, spune-i că ne întâlnim la barul Gloriei.
Apoi oferă-i carotida ta şi lasă-o să se hrănească
- până mori. - Unde te duci
Ai impresia că te mint, Stefan. Noi doi ne cunoşteam.
Mi-ai spus unul dintre secretele tale, iar acum o să-ţi demonstrez.
- Cum? - Mergem la fostul tău apartament.
Bun...
Ia uite ce-a adus vântul.
Din ce ştiam eu, nu-ţi plăcea locul ăsta.
Gloria! Fir-ar să fie!
Dacă ştiam că o să îmbătrâneşti aşa, rămâneam prin zonă.
Mereu mi-a plăcut de tine mai mult.
Văd că fratele tău, pe de altă parte, tot cu cine nu trebuie umblă.
L-ai văzut?
Alături de Klaus. Proastă combinaţie!
- Ai idee unde s-au dus? - Se vor întoarce ei mai târziu.
S-au dus să fac ceva pentru mine.
Gloria...
Nu mă tachina.
Ce trebuie să facă?
Nu-ţi. Eşti tu drăguţ, dar tot vampiri rămâi.
Aprilie, 1922.
Lexi m-a găsit aseară şi m-a scos de pe şinele de tren.
Are impresia că poate să mă facă să-mi pese din nou.
Iunie, 1924. Lexi mă înnebuneşte.
Iar sânge de animale, iar suferinţă.
1935... poftele există în continuare, dar e mult mai uşor.
Lexi a trecut la următorul ei proiect...
...vrea să mă facă să râd.
Ce căsuţă încântătoare.
Simţi asta?
E cineva aici?
E nelocuită de zeci de ani. Cred că e spartă mai mereu.
De ce m-ai adus aici?
Liam Grant, cel care băut sângele soţiei sale...
Tot nu mi-am dat seama de ce îi voiai numele.
Apoi mi-ai spus micul tău secret.
Totul făcea parte din ritualul tău special.
- Să notez totul. - Şi să retrăieşti crima...
Iar şi iar...
Mă crezi acum?
Ia uite ce-am găsit.
Din 1918.
- Dintr-un singur tip de malţ. - Preferatul meu.
Hai să căutăm pe cineva cu care să-l bem.
În sfârşit! Te-am sunat acum o oră.
Fă-te prezentabilă. Ştiu unde o să fie Stefan diseară.
Ţi-am spus că, practic, am fost descoperită de Klaus,
iar tu te gândeşti ce să port?
O oră am avut la dispoziţie să-mi dau seama că am greşit
că te-am lăsat singură, să procesez şi să trec peste.
Te simţi bine?
- Da. - Bun.
Îmbracă-te. Eşti murdară şi dezgustătoare.
Deci ştii unde o să fie?
Da, va fi cu Klaus. Eu îl reţin pe Klaus, iar tu te ocupi de Stefan.
Bun. Mulţumesc.
Dar o să ai cel mult cinci minute
înainte ca ciudatul ăla să-mi smulgă inima din piept.
Aşa că fii sigură că eşti în stare să faci asta.
Sunt în stare s-o fac.
- Unde-i Rebekah? - Vine ea.
Nu pot s-o chem la comandă.
Tu ce ai? Credeam că Chicago era terenul tău de joacă.
De-asta mi-ai cerut să te însoţesc?
Pentru că ţi-a plăcut cum am torturat eu oameni nevinovaţi?
- Asta e jumătate din poveste. - Şi care-i cealaltă jumătate?
Cealaltă jumătate, Stefan,
e că tu-ţi doreai să fii partenerul meu.
Sunt geloşi.
Rudele tale te vor mort deoarece nu vor putea fi ca tine niciodată.
- Ce? O grozăvie? - Nu, un rege.
Uită-te la noi...
- Doi orfani trişti. - Da.
Surorii mele îi place de tine.
Dar te avertizez,
Rebekah nu face nimic la repezeală, asta include şi îndrăgostirea.
Ai mare grijă. E complet dusă cu pluta.
Apreciez sfatul.
Când va veni şi inevitabilul moment să te părăsească...
Nu se poate abţine, aşa e ea.
...să nu faci nimic prostesc din cauza inimii.
Ştii ceva? Eşti un prieten bun, Nik.
Mă bucur că te-am cunoscut.
Pentru prietenie.
Vreau să ştii şi tu,
când Carol Lockwood m-a sunat şi mi-a povestit despre tine...
...m-am aşezat şi am plâns.
Tată, sunt bine. Am învăţat să mă adaptez.
N-am nevoie să fiu vindecată.
Nu pot fi vindecată.
Eu mereu te-am învăţat să dai tot ce ai mai bun.
Vreau să dai tot ce ai mai bun acum.
- Vezi? O faci. - Nu pot.
Ba poţi. Înfruntă-ţi pornirile.
- Tati, mor de foame. - Ştiu asta, Car. Încearcă.
De ce? Ştii bine că n-o să aibă niciun efect.
Trebuie să funcţioneze. E singura opţiune.
- De ce încerci să mă vindeci? - Ca să nu fiu nevoit să te ucid!
Tată, îmi pare rău.
Soarele a apus.
O să încerc din nou mâine.
Bună, Bill!
- Lasă arma jos, Liz. Ştiu ce fac. - Fata noastră e acolo.
Te preţuieşte, te iubeşte.
Atunci va avea încredere în mine că fac ceea ce trebuie.
Lasă-mă să fac asta, Liz. Nu pentru că ar fi un monstru...
...ci pentru că o iubim.
Tyler!
Nu intri acolo!
Du-te!
Tyler.
E în regulă. O să te scot de-aici.
Inelul meu...
Gata.
Am o nedumerire.
Dacă tot am fost prieteni aşa buni,
de ce te ţin minte doar ca nenorocitul de hibrid
care mi-a sacrificat iubita pe un altar de foc?
Toate lucrurile bune au şi un sfârşit.
Folosesc gloanţe de lemn. Ştiu.
- Înseamnă că e aici. - Cine? Cine e aici?
Rebekah! Haide! Trebuie să plecăm, scumpo!
- Ce naiba se întâmplă? - Stefan!
Haide!
Stefan...
Îmi pare rău, dar distracţia se termină aici.
Despre ce vorbeşti?
Trebuie să ne uiţi pe mine şi pe Rebekah.
Până nu-ţi spun eu altfel, nici nu ne-ai cunoscut, Stefan.
Îţi mulţumesc. Uitasem cum e să ai un frate.
M-ai obligat să uit.
Era timpul ca eu şi Rebekah să mergem mai departe.
Era mai bine s-o luăm de la început.
De ce? Nu-ţi acoperi urmele...
...decât dacă fugi de cineva.
Gata cu poveştile.
Vreau să mai beau ceva.
Ceva adevărat.
- Ce-i cu tine?! - Dar cu tine?
Azi o omori pe Andie, mâine îmi salvezi mie viaţa.
Ceşti, bun sau rău? Alege odată!
Klaus era s-o vadă pe Elena azi. Trebuie s-o scoţi din Chicago.
N-o să plece de-aici până nu te reface aşa cum erai.
- Crede-mă, am încercat. - Ea e cheia întregii poveşti.
Klaus nu trebuie să afle că trăieşte.
Despre ce vorbeşti?
Trebuia să moară sacrificată, dar n-a murit.
Acum, Klaus nu mai poate crea alţi hibrizi.
Vrăjitoarea lui mai are un pic şi află toate astea.
Spune-i Elenei să se ducă acasă şi să uite de mine.
Spune-i cu gura ta.
Ultima comandă! Până la fund!
Văd că au deschis uşa şi pentru haimanale acum.
Am primit şi porecle mai nasoale.
Tu nu ştii să renunţi, nu?
Dă-mi-l înapoi pe fratele meu şi n-o să mă mai vezi niciodată.
Sunt împărţit în două.
I-am promis lui Stefan că n-o să permit să mori,
dar câte gratuităţi din astea am promis că o să fac?
Plus că e clar că vrei să mori, altfel n-ai mai fi venit, aşa că...
Ce pot să zic? Îmi place adrenalina.
- N-ai ce căuta aici. - Unde altundeva să mă duc?
Ce vrei?
Damon n-o să-l poată reţine pe Klaus prea mult timp.
Întoarce-te acasă.
Cât de explicit vrei să fiu?
Nu vreau să mă întorc acasă!
Aoleu! Ce s-a auzit? Sunt puţin beat.
Iartă-mă dacă nu-ţi nimeresc inima din primele încercări.
Nu era acolo.
Pe-aproape...
Vrei un partener de fărădelegi? Lasă-l pe Stefan.
Eu sunt mai distractiv.
N-o să mai fii deloc distractiv după ce mori.
- Zău? - Nu în barul meu. Ieşi!
Nu e nevoie să negociezi libertatea fratelui tău.
După ce-o să termin eu cu el, n-o să mai vrea să se întoarcă.
Klaus e obsedat de crearea hibrizilor.
Imediat ce-o să-şi dea seama că tu trăieşti,
o să ştie de ce nu reuşeşte.
Ştiu că vrei să mă protejezi, dar nu pot să te las s-o faci.
Vino cu mine, Stefan. Te rog!
Şi ce vrei să fac apoi? Nu va mai fi niciodată la fel, Elena.
- Ştiu asta. - Nu cred.
Am ucis o grămadă de oameni, din Florida până-n Tennessee.
Oameni nevinovaţi...
Lexi te-a găsit în starea asta. Era în anii '20. Şi te-a salvat.
Şi ştii ce-am făcut apoi?
30 de ani am încercat să mă reabilitez.
Pentru un vampir, e o nimica toată. Pentru tine, e jumătate de viaţă.
- Nu pot renunţa la tine, Stefan. - Ba da. E ca şi făcut.
Acea parte din viaţa mea s-a terminat.
Nu vreau să te mai văd şi nici să mai fiu cu tine.
Vreau să pleci.
Te simţi bine?
Porneşte.
Mulţumesc.
Scumpo, tatăl tău...
Toate familiile noastre...
Avem un set de valori transmise din generaţie în generaţie.
Am fost învăţaţi să nu ne abatem de la ele.
Tu te-ai abătut.
Dar tu m-ai învăţat să privesc lucrurile în alt mod.
Credeam că el a fost cel care m-a prins.
El te-a prins. Şi o va face din nou.
Mamă?
Mulţumesc pentru încredere.
Crezi că e un moment prost
să te cert pentru că ai plecat pe furiş?
Mă urăşte.
Tata mă urăşte.
Rebekah...
Sunt frăţiorul tău.
Ieşi, oriunde ai fi...
Du-te dracului, Nik!
Grăbeşte-te, Rebekah!
- Haide! - O să ajungă şi el imediat.
Tu vrei să mori?
Am fost descoperiţi. Trebuie să plecăm.
- Nu fără Stefan. - Stefan nu mai vine.
Trebuie să dispărem. El va atrage prea mult atenţia.
- Uită de el. - Ce-ai făcut?
Haide! N-avem timp de toanele tale.
Eu nu vreau să mai fug, Nik! Noi numai asta facem.
Vreau să fiu cu Stefan.
Bine. Atunci, alege: eu sau el.
Aşa credeam şi eu.
Treci în maşină!
Adio, Nik.
Nu te bosumfla. Ştiai bine că n-o să mor.
Da, dar speram să te doară mai tare.
Înţeleg că eşti supărată pe mine, Rebekah...
...aşa că o să trec asta cu vederea, de data asta.
Ţi-am adus o ofertă de pace.
Poţi să intri!
Stefan?
Acum, îţi aminteşti.
Rebekah.
Stefan...
Prieten, fă o poză cu mine şi fratele meu.
Îmi amintesc de tine.
- Eram prieteni. - Suntem prieteni.
Şi acum, motivul prezenţei tale...
Gloria mi-a spus că ştii cum să iei legătura cu vrăjitoarea originară.
Vrăjitoarea originară?
Ai tot ce are nevoie Gloria?
Unde mi-e lănţişorul?
Ce-ai făcut cu el? Eu nu mi-l dau jos niciodată!
Nu ştiu. Eu nu m-am atins de el.
Trebuie să-l găsim, Nik. Acum! Îl vreau acum!
Spune-mi că nu de asta are nevoie, Rebekah!
Bine. Ai avut dreptate.
- A fost acolo. - Mereu am dreptate.
Lasă-mă să ghicesc, s-a terminat cu lacrimi şi durere.
- Unde eşti? - De ce?
Vrei să mă ungi cu cremă pe spate?
Cred că eşti în Europa. În Italia, poate.
Sau Spania. Mereu ţi-a plăcut să leneveşti după-amiaza.
Mai gândeşte-te, Damon. Pa!
Bună, puştiule.
- Sunt de la poliţia din Chicago. - Nu mi-e frică de tine.
N-am venit după tine. I-ai văzut pe cei doi?
Nu i-am văzut pe oamenii ăştia niciodată în viaţa mea.
Strângeţi, băieţi. Am terminat aici.
Traducerea şi adaptarea: Cookie & veveriţa_bc @ www.titrări.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro
Sincronizare WEB-DL: Claudelu