Има много вселени и във всяка от тях има различна версия на всеки от нас.
В предишните епизоди:
Макар да беше на мястото ми не мисли, че ме познаваш.
Не умееш да се доверяваш.
И това го казва човекът, който ме похити и ми отне живота?
Отворих дупки в двете вселени. Така ще започнем да оправяме...
Беше прав, не помнят Питър.
Той изпълни предназначението си.
Времевата линия бе преначертана, но се появяват следи от него.
Беше тук, а след това изчезна. Видях го!
Разкажи ми за деня, в който е направена тази снимка.
Мисля, че бях 6-годишен.
Бяхме на лагер в Белите планини.
Кой направи снимката? - Майка ми.
Помня, че се смееше. - Добри ли бяха взаимоотношенията ви?
Тя ми липсва много.
Нека се върнем към снимката.
Разкажи ми какво още се случи през онзи ден.
Умолявахме я...
Не бързай. Почти приключи.
С братята ми я умолявахме да го задържим.
Накрая успяхме.
Склонихме я.
Нарекохме го Фред.
Как те кара да се чувстваш това? - Щастлив.
Ще ти разкажа за тях. Те са ужасяващи създания.
Противни.
Част органични, част механични.
Те са като всичко оттам.
Гадни, изпълнени с ненавист, достойни за презрение.
Достойни за презрение? Пак ли мисли синоними?
Разказваше ми за сменящите формата си, а след това заговори
за другата вселена като цяло. - Безсмъртни, зли.
Уолтър, говорихме за това. Миналото си е минало.
Разбрахме се да продължим нататък.
Няма дрога, която да ме накара да забравя, че отвлякоха Оливия.
Така ли са направили?
Ужасната жена стоя в лабораторията ми в продължение на седмици.
Ужасната жена? - Другата Оливия.
Подкупваше ме с вкусотийки,
докато изпълняваше плана си да открадне части от машината.
Но намерението им не беше такова.
Очакваха светът ни да бъде унищожен, заличен...
Уолтър, това не се случи.
Това не означава, че трябва да ги харесвам.
В кабинета в дъното има още едно огледало.
Кенеди, помогни ми. - Линкълн.
Благодаря. - За нищо.
Бързо!
Добро утро. - Здравей.
Какви са тези нови подредби? - Дело са на Уолтър.
Не ме гледай сякаш мога да ти дам разумно обяснение.
Линкълн вече е тук?
Нали си му казала да дойде, за да научи повече за сменящите формата си?
Да, но не мислех, че ще ме изпревари.
Току-що изгуби партньора си, а и е нов в екипа.
Не познава никого и вероятно е малко самотен.
Не, това няма да стане. - Защо не? Той е сладък.
Изляза ли с него, ще започна да изпитвам съмнения,
той ще се почувства наранен и ще се чувстваме неловко.
Пък и не е мой тип.
Хрумвало ли ти е, че твоят тип може да не съществува?
Дънам.
Веднага идвам.
Знаем за 23 жертви, умъртвени по един и същ начин.
Пробива задната част на черепа, за да достигне мозъка.
Тъканта е била подложена на електрически заряди.
Но не го е убило това.
Официалната причина за смъртта е церебрална хипотермия.
Използван е химически агент, който да понижи мозъчната температура.
Замразени са отвътре навън.
23 убийства. Защо не знаем за тях?
Защото престъпленията не са извършени тук.
Помолиха ни за помощ по този случай.
Това представлява ли проблем?
Сканирането започва.
Сканирането е завършено.
За 22 убийства убиецът не е оставил никаква следа.
Но при 23-тото открихме кичур коса.
ДНК-то ни отведе до Джон Луис Маклинън.
Не е задържан и личната му карта е редовна.
Щом го идентифицирахме отидохме в дома му, за да го задържим,
но той не се появи. Изчезнал е. - Бил е една крачка пред вас.
С коефициента си за интелигентност от 220, той е много пред нас.
Преследвам го от пет години. Втори път няма да допусне грешка.
Какво искате от нас?
Да доведете вашия Джон Луис Маклинън.
С каква цел?
Надяваме се да има прозрения за нашия г-н Маклинън.
Разбирам, че имат еднаква ДНК... - Знам защо не искаш да го направиш.
Обсъдих причините с нашия полк. Бройлс.
Но честно казано, нямаме друг вариант.
Защо не го разпитате тук?
Искаме да види жилището на убиеца.
Ако се свърже с мястото и огледа вещите му,
може да усети нещо, което пропускаме. - Надявате се да успее.
Аз живях в дома ти и научих доста за теб.
Би ли ни извинила за малко?
Разбирам, че е нужно да има разбирателство, но това е различно.
Разбира се, важно е да спасяваме човешки животи,
но обмислили ли сме добре всичко? Как може...
Не е чак толкова сложно. Командната верига е ясна.
Тук командваме ние, а там - те. - Просто е, ако има доверие.
А машината, която взехме от сменящия формата си?
Дадоха ли ни информация? - Научният отдел работи по въпроса.
Не съм го забравил.
Знам, че ти е трудно.
Ако имаше друг начин да се справим, бих помолил другиго.
Как ще го направим?
Готови ли сме да споделяме с цивилни за другата вселена?
Не, няма да им казваме нищо.
Не е нужно професор Маклинън да разбира къде е бил.
При нас е професор, а там е сериен убиец?
И разчитаме на приликите?
От нашата страна Маклинън преподава съдебна психология.
Специалността му са серийните убийци.
Не знам как ще се получи, но може би не е толкова пресилено.
Изненадан съм. Прочела сте статията ми.
В момента работя по продължението й.
Смятам, че не бива да подценяваме ролята на съпричастието
във формирането на личността, или липсата му.
Правил съм профили за полицията, но никога за ФБР.
Желаете ли да участвате?
Агент Дънам, цял живот се стремя към това.
Има причина да държим медиите настрана.
Случаят е строго секретен. - Добре.
Едно от нещата, които не бива да разбирате, е къде отиваме.
Имате ли алергия към упойка? - Какво стана с превръзката на очите?
Пътят е дълъг и така ще ви е по-удобно.
Не, нямам алергии.
Влез.
Това е агент Бъргман. Той ще ви сложи лека упойка.
Наздраве за загадките.
Добре, благодаря.
Свързани ли сме? - Да.
Лив, аз съм. - Влизай.
Какво ще кажеш? - Русото ти отива.
За щастие Франк предпочита червенокоси.
Не съм казал, че не харесвам червенокоси. И двата цвята ти отиват.
Благодаря.
Идват. - Добре.
Благодаря.
Агент Дънам. Благодарни сме ви за помощта.
Здравейте, агент Лий.
Закопчавам сакото си.
Къде да стоя? - Можем да слушаме от онази кола.
Добре, става.
Време е за шоу.
Можеш ли да го направиш? Трябва да сипя бензин.
Може ли да измия стъклата? - Нямам нищо против.
Браво, момичето ми.
Справяш се отлично. Искаш ли нещо за хапване?
Чипс.
Уолтър.
Уолтър!
Имаш ли идея колко силна беше музиката?
Човек може да успокоява душата си. - Намираш това за успокояващо?
Знаеш ли какво е коствало на Моцарт да създаде тази музика?
Уолтър, спри!
Какво ти става?
Нищо.
Нервите ми са малко опънати. Не спя добре.
Проверих лекарствата ти.
Взимаш прекалено много.
Експериментирах. Отново.
Всичко е наред. Ще ти помогна да се вземеш в ръце.
Но ако се случва още нещо, трябва да ми кажеш.
Трябва да си почина, това е всичко.
Може би ще полегна.
Има нуждата да чувства, че контролира.
Разхвърляните места го тревожат.
Много е интелигентен.
Вероятно е самоук.
Запленен е от мозъка.
Германия, Китай, Тайланд.
Да подредил е доста неща отвъд океана за плановете си.
За какво са? - Не знаем.
Иска да се откъсне от нещастието
и за да уплътнява времето си конструира разни неща.
Не ти харесва да си тук, нали?
Защо казваш това? - Защото това би я подлудило.
Нямам нищо против.
Инкубатор.
Някога баща ми работеше във ферма.
Известно време гледахме кокошки.
Нямам представа за какво би го използвал.
Нещо друго прави ли ви впечатление?
Много е нещастен.
Израснал е в бедност.
Останалите деца са имали неща, които е нямал той.
Опитал се е да навакса, но не е могъл.
За него вечерята е важна.
Ловува денем. Вписва се в околната среда.
Отивам до тоалетната. - Добре, връщай се бързо.
Не пипай нищо, което не се налага. Аз ще довърша миенето.
Добре.
Какво има? - Столът.
В къщата, в която израснах, имахме такива столове.
Щура работа. Съвсем същите са.
Обичах този стол.
Господи. - Какво мислите?
Прекалено много са.
Не ги познава.
Защо е окачил снимките? - Защото им завижда.
Защото...
Мрази, че водят щастлив живот. Това е, което търси.
Отвлича ги, когато са щастливи.
Интересуват го единствено чувствата.
Иска да се почувства по-добре.
Мамо?
Как е възможно да има тези снимки?
Познавате ли този човек?
Това е баща ми.
Това някаква шега ли е? - Не, Джон, не е шега.
Какво става тук? Защо имате снимка на баща ми?
Успокойте се. - А също и стола от детството ми?
Стига толкова. - Недей.
Отговорна съм за него.
Професоре, почакайте. - Нямам повече работа тук!
Къде съм?
Трябваше да махна снимките. - Пое пресметнат риск.
И аз мислех, че ще се получи.
Бройлс не искаше да го правя, а Чарли ме смята за луда.
Чарли е на плажа и пие коктейли с г-ца Насекомо.
Извинявай, с г-жа Насекомо. Пък и още нищо не е свършило.
Влизам. - Дай й минутка.
Недей така.
В тази вселена някои неща са същите, а други не.
Хората взимат различни решения
и затова се развиват различно.
Това е...
Това е като кошмар.
Джон, всичко, което ни кажеш за него,
ще ни бъде от полза.
Аз не само го разбирам. Аз съм него.
Същността ни е еднаква. - Какво имаш предвид?
Не само вие имате тайни.
Продължи.
Откакто се помня знам,
че нещо не ми е наред.
Баща ми също го знаеше.
Той видя тъмната ми страна.
Опитваше се да ме оправи с бой.
Бруталността му беше...
Аз също имах трудно детство.
Пастрокът ми...
Специалността ми не е избрана случайно.
Искам да разбера себе си.
Искам да помогна на хората като мен.
Някога убивал ли сте?
Не.
Но ми се е искало.
Какво ви спря? - Не какво, а кой.
Тя ми помогна да намеря
моменти на покой.
Моменти, за които мога да се хвана.
Майка ви ли? - Не, майка ми би...
Казваше се Марджъри.
Това, което баща ми правеше с жестокост, тя постигаше с любов.
Тя ми показа, че не е нужно да живея в мрак.
Че когато изпитам нужда, мога да се обърна към светлината.
Това е лудост.
Понякога си представям какъв би бил живота ми без нея...
... и е точно такъв.
Може ли да поговорим?
Иска ми се да мога да му кажа. - Какво?
Че не е нужно да бъде така. Че има друг начин.
Той просто си няма никой, който да му покаже това.
Сама казахте, че тук някои неща стават по един начин,
а други - по друг, нали? - Възможно е.
Но, Джон...
Той не бива да разбира за съществуването ти.
Разбираш ли това?
За него няма друг път. - Ясно.
Казва се Норийн Милър, 32-годишна. - Кога се е случило?
Изчезнала е от бензиностанция преди около час.
Охранителните камери са го заснели, точно преди изчезне.
Още една жертва ли има?
Джон смята, че може би ще успее да ви помогне да го откриете.
Да го вземем.
Къде е той? - В тоалетната.
Няма я. - Кое?
Снимката на баща му.
Поемам пълната отговорност, сър. Аз съм старшият офицер и...
Сър, Линкълн се опитва да ме защити. Идеята беше моя.
Не ме интересуват виновните. Имаме ли някакви следи?
Смятаме, че знаем къде отива. - Не звучиш много сигурна.
Смятаме, че опитва да открие убиеца. - Защо би го направил?
Защото иска да го спре.
Свързахме се.
Професор Джон Маклинън не е оттук.
Ще му е нужно време, за да свикне с разликите между вселените.
Това ще помогне за проследяването му. Няма наша лична карта,
значи достъпът му до обществен транспорт е ограничен.
Но предвид психологическия профил, има 43.2 % вероятност
при изключителни обстоятелства да открадне нечия самоличност.
Бих казал, че сега положението е изключително.
Първоначалните изчисления показват, че има 219 възможни маршрута,
по които може да е поел, но стават все повече с всяка изминала минута.
Дорис програмите за разпознаване на лица
ще е нужно време, за да проверим всички данни.
Колко време? - Около 13 часа.
Ако сте права, агент Дънам, откриването на професора,
е най-добрият ни шанс да спасим Норийн Милър.
Уведомете ме, когато разберете нещо. - Добре, сър.
Имам идея.
За час тази жена обработва повече данни, отколкото ние за цял живот.
Щом тя не се е сетила, значи няма нищо.
Но тя не е видяла снимката на баща му, а аз я видях.
Джон каза, че баща му е притежавал обработваема земя. Ако я открием...
Да, но тук баща му не я притежавал, така че името му няма да се появи.
Да, но на снимката стои пред трактор и се вижда регистрационния номер.
Пенсилвания, ТР5379.
Можем да го проследим.
Фермата е затворена преди 10 години, след пожарите в Ричбъро.
Оттогава е необитаема.
Норийн Милър. Не е нужно да казвам,
че трябва да бъдат взети всички мерки да се прибере жива и здрава.
Има ли въпроси?
Да тръгваме.
Ела с мен.
Не е нужно да става така.
Не бива да я нараняваш.
Отиваш за пистолета, който държиш в кутията за инструменти.
Откъде знаеш?
Какво си ти?
Баща ми го държеше там.
Какво си ти? - Аз бях като теб.
Но една октомврийска вечер отидох на панаир.
Тогава бях 10-годишен.
Същата вечер баща ми откри мъртвите неща.
Но аз не знаех това. Обикалях атракционите,
но когато го видях да идва към мен разбрах, че знае
Веднага разбрах, че знае. - Това е моят живот.
Това се случи с мен.
Хвърлях халки. - Да, аз също.
Скрих се зад един фургон.
Но той ме откри. Сграбчи ме за яката,
пръстите му оставиха следи по шията ми.
Прибра ме вкъщи и ме би три дни подред.
Не и мен. Аз избягах.
Бягах, докато накрая рухнах.
Събудих се насред полето, а една жена стоеше над мен.
Казваше се Марджъри.
Заради нея...
Заради нея не правя това, което вършиш, за да спреш болката.
Не можеш да я контролираш. Ако си като мен...
Тя ме научи да я контролирам. - Не.
Това е единственият начин! - Мога да спра нуждата.
Знам, че писъците в главата ти не спират.
Ужасно е, но аз мога да ти помогна.
Така, както Марджъри помогна на мен.
Можеш да излезеш от мрака.
Не искаш ли болката да спре? - Да.
Мога да ти покажа как.
Може би можеш.
Това, което каза за пастрока ти...
Опитваше се да го предразположиш, нали?
Да. Но също така е и истина.
Какво стана с него? - С пастрока ми ли?
Убих го.
Отцепете периметъра.
Готови сме да започнем.
Разкажи ми...
... най-щастливите си спомени.
Разкажи ми за Марджъри.
Отидете горе.
Чисто е!
Задната стая е чиста!
По дяволите! - На грешното място сме.
Какво мислиш?
Натам.
Тук е имало сграда. - Може да е било колиба или плевня.
Има още една.
Имало е няколко сгради.
Тук е живяло семейството.
Как те накара да се почувстваш Марджъри?
В безопасност.
Беше много мила. Нежна.
Така и не разбрах как толкова хубав човек
може да хареса нещо толкова мрачно.
Не е нужно да го правиш повече.
Упоена е, но пулсът й е стабилен.
Джон, да виждам ръцете ти.
Искам това, което е имал той.
Това, което му е дала.
Горе ръцете. - Аз му я отнех.
Не биваше да го правя.
Тя го е накарала да им съчувства.
Какво сторих с всички тях?
Марджъри? - Какво сторих?
Как е професорът?
Няма да им постоянни поражения.
Но страда от частична загуба на паметта.
Частична?
Не помни събитията от последните седмици.
Няма спомени за участието си в случая.
А Марджъри? - Спомените за нея са били извадени.
Смята се, че тази загуба ще е за постоянно.
Доколкото знаем само тя му е пречила да...
Знам.
Щом го освободим, ще го държим под око.
Може ли да говоря с него?
Казахме му, че е ранен докато е изготвял профил за ФБР.
Здравей.
Помниш ли ме?
Изобщо ли?
Аз съм Оливия Дънам и съм от агентите, които работеха по случая.
Казаха, че съм спасил живота на някаква жена.
Да.
Вероятно и много други. Дойдох да ти благодаря.
Радвам се, че съм бил от полза.
Помниш ли Марджъри?
Другият агент ме попита същото.
Не.
Но в момента всичко ми е много неясно.
Тя има ли нещо общо с разследването?
Може да се каже.
Дано се оправиш скоро.
Знаете какво казват.
Дори когато е най-тъмно, можем да отидем при светлината.
Знае какво му е казала, но не и коя е.
Как е възможно?
С риск да прозвуча сантиментално,
вярвам, че има хора, които оставят следа в душата ти.
Следа, която не може да бъде заличена.
Уолтър, тук съм.
Кой си ти?
Чуваш ли ме? Тук съм.
Не.
Тук съм, Уолтър.
Не, не си.
Тук съм, Уолтър.
Ти си плод на въображението ми!
Тук съм, Уолтър.
Тук съм. Точно тук.
Чуваш ли ме, тук съм.
Уолтър, помогни ми. Моля те, помогни ми.
Превод StraightEse
http://subs.sab.bz