Végtelen számú univerzum létezik,
és mindegyikben van egy alteregónk.
Előzmények a Fringe-ben...
Az, hogy a bőrömbe bújtál,
még nem jelenti azt, hogy egy fikarcnyit is ismernél.
Egyszerűen képtelen vagy megbízni az emberekben.
Érdekes ilyet hallani attól, aki elrabolt, és ellopta az életem.
Lyukat hasítottam mindkét univerzumban,
hogy megkezdhessünk együtt dolgozni azon, hogy...
Igazad volt. Nem emlékeznek Peterre.
Elvégezte a dolgát.
Az idősík át lett írva. Mégis átszivárognak apróbb nyomok róla.
Egyik pillanatban itt volt, aztán köddé vált.
Láttam!
Meséljen arról a napról, amikor ez a kép készült.
Azt hiszem hat éves voltam.
És nyáron táborozni mentünk a hegyekbe.
- Ki készítette? - Édesanyám.
Emlékszem a nevetésére.
Jó kapcsolata volt vele?
- Nagyon hiányzik. - Nem, nem.
Térjünk szépen vissza a képhez.
És mondja el, mi történt még aznap.
- Könyörögtünk neki... - Csak nyugodtan.
Mindjárt végzünk.
A testvéreimmel...
...könyörögtünk neki, hadd tartsuk meg.
Megőrjítettük vele.
És igent mondott.
Frednek neveztük el.
És hogy érezte magát ettől?
Boldognak.
FRINGE - 4x02 - One Night In October -
FRINGE - 4x02 - Egy Októberi Éjszaka -
Fordította: Cassone facebook.com/cassonesub
Hadd meséljek róluk.
Borzalmas teremtmények.
Aljasok.
Félig emberek, félig gépek.
Mint szinte minden odaátról.
Förtelmesek.
Utálatosak.
- Hitványak. - Hitványak?
Már megint szinonimákat mond?
Az alakváltókról mesélt, de most már csak a másik világot szapulja.
Erkölcstelenek.
Gonoszak.
Walter, ezt már megbeszéltük.
Ami volt, elmúlt. Meg- beszéltük, hogy továbblépünk.
Nincs olyan erős drog, amivel el tudnám felejteni,
- hogy elrabolták Oliviát. - Elrabolták?
Hetekig az a rémes nő ficánkolt itt a laboromban.
- Rémes nő? - A másik Olivia. Odaátról.
Különböző finomságokkal elcsavarta a fejem,
és közben sikerült a gép részeit ellopnia.
Az az átkozott fonott kalács!
- Arra a gépre gondol, ami létrehozta a hidat? - Igen.
De nem az volt a szándékuk vele.
El akarták pusztítani a világunkat. Megsemmisíteni...
Walter!
Nem történt meg.
Attól még nem kell őket kedvelnem.
Van egy másik tükör a hátsó raktárban.
- Kennedy, kérem segítsen. - Lincoln.
- Köszönöm. - Semmiség.
Gyorsan!
- Reggelt! - Szia.
Mi ez a tatarozás?
Walter.
Ne nézz úgy rám, mintha meg tudnám magyarázni.
Ilyen Walter.
Már itt van Lincoln?
Aha.
Te mondtad neki, hogy jöjjön és tanulmányozza az alakválókat, igaz?
Aha, de nem gondoltam, hogy hamarabb ideér, mint én.
Nemrég vesztette el a társát. Ráadásul új a városban.
Senkit sem ismer. Biztosan magányos is.
Nem.
Kizárt dolog.
De miért? Aranyos.
Mert ha összejönnék vele, akkor a végén meggondolnám magam,
mint mindig, és csak megbántanám.
Aztán a munkahelyen kínosak lennének a dolgok.
És tudod mit? Nem is az esetem.
Nem gondoltál még arra, hogy az eseted nem is létezik?
Dunham.
Azonnal indulok.
SZÖVETSÉGI ÉPÜLET, BOSTON
23 áldozatról tudunk. Mindegyiket ugyanúgy ölték meg.
Lyukat fúr az áldozat tarkóján, hogy hozzáférhessen az agyához.
Az agyakat megcsapolták, és elektromos töltésekkel stimulálták.
De nem ez ölte meg őket.
A halál hivatalos oka:
Agyi hypothermia.
Egy vegyi anyag segítségével csökkentették az agy hőmérsékletét.
Szétfagytak belülről.
23 gyilkosság. Miért nem hallottam egyikről sem?
Mert ezeket nem itt követték el.
A segítségünket kérték ennél az ügynél.
Gondot jelent?
L
Letapogatás indul.
Letapogatás kész.
22 gyilkosságnál a gyilkos egy nyomot sem hagyott hátra.
Aztán a 23-nál találtunk egy elkallódott hajszálat.
A DNS John Louis McClennan- hez vezetett minket.
Nincs priusza. Az igazolványa érvényes.
Az azonosítás után elmentünk a házához, hogy letartóztassuk,
de nem volt otthon.
- Eltűnt. - Előttetek járt.
220-as IQ-val ezt nem is csodálom.
Már öt éve keressük ezt a fickót, és csak egyszer hibázott.
Még egyszer ez nem fog vele előfordulni.
És mit akarsz tőlünk?
Te kellenél, hogy elhozd John Louis McClennan-t
- a ti oldalatokról ide. - De miért? Mi célból?
Reméljük, hogy segít megismerni a mi Mr. McClennanünket.
- Jó, hogy megegyezik a DNS-ük, de... - Tudom a kockázatait az egésznek,
már megbeszéltem ezeket a saját Broyles Ezredesemmel.
De nincs más választásunk.
És mi lenne, ha itt kérdeznétek ki?
Mert azt akarjuk, hogy lássa hol élt a gyilkos.
Ha ott lenne a helyszínen, megvizsgálná a holmijait,
akkor lehet találna olyat, ami nekünk nem sikerült.
Lehet, de nem biztos.
Nos, amikor én éltem a lakásodban, akkor rengeteget tudtam meg rólad.
Megbocsátanál egy percre?
- Oké, az egyezség szükséges volt, de ez már más. - Olivia, elég.
Az emberek életének megmentése természetesen nagyon fontos.
De átgondoltuk mi ezt egyáltalán? Hogy tudnánk mindketten...?
Nem olyan komplikált. A parancsrendszer egyszerű.
Itt mi dirigálunk, ott pedig ők.
Egyszerű lenne, ha bízhatnánk bennük.
És mi van azzal a szerkezettel, amit az emberi alakváltóból vettünk ki?
Van már infó felőle?
A tudományos részlegük még mindig dolgozik rajta.
Nem felejtettem el.
Nézze! Tudom, hogy ez magának nehéz.
Ha másvalakivel meg lehetne ezt oldani, akkor azt tenném.
És mégis hogyan fog ez az egész működni?
Készen állunk civileknek beszélni a párhuzamos univerzumról?
Nem. Nem mondunk nekik semmit.
McClennan professzornak nem kell tudnia arról, hová visszük.
Egy tanár? És odaát sorozatgyilkos? Még az is lehet, hogy hasonlóak?
A mi világunkban McClennan bűnügyi pszichológiát tanít
a Nyugat-Connecticuti Főiskolán. A tanulmányi területe a sorozatgyilkosok.
Nem tudom, hogy ez működni fog-e,
de talán nem is annyira messzire menő ötlet.
Meglep, hogy olvasta a cikkemet.
Most dolgozom a folytatásán.
Szerintem nem kellene alábecsülnünk
az együttérzés szerepét az 'én' kialakulásában,
de a hiányát sem.
Már jellemeztem embereket ezelőtt is a rendőrségnek,
de meg kell mondjam, ez az első alkalom, hogy az FBI kér fel.
Szándékában áll segíteni?
Dunham ügynök, én az egész életem ennek szenteltem.
Megvan az oka, miért nem vontuk be a sajtót.
Ez az ügy szigorúan bizalmas.
Rendben.
És azt még maga sem tudhatja meg, hogy hová megyünk.
- Allergiás a nyugtatókra? - A kendő már nem is elég?
Ez egy hosszú út, és biztosíthatom, hogy így sokkal kényelmesebb lesz.
Nem.
Nem vagyok allergiás.
Jöjjön be!
Ez itt Bergmann ügynök.
Ő fogja beadni az enyhe nyugtatót.
Az ármányra!
NORRISTOWN, PENNSYLVANIA
Rendben, köszi.
- Be van már drótozva a ház? - Készen vagyunk.
- Én vagyok az, Liv. - Gyere csak be.
Na, mit gondolsz?
Jól áll a szőke.
Még jó, hogy Franknek tetszik a vörös, mi?
Nem mondtam, hogy a vörös nem tetszik.
Mindkettő jól áll.
Köszi.
- Már itt vannak. - Oké.
Köszönöm.
Dunham ügynök.
Köszönjük, hogy a segítségünkre van.
Üdv, Lee ügynök.
Én be szoktam gombolni.
Szóval, én hol legyek?
Abban az autóban van a hangfigyelő-rendszer.
Onnan hallgatjuk majd őket.
Jól hangzik.
Showtime!
Tankolnunk kell.
- Lemoshatom a szélvédőt? - Annak nagyon örülnék!
Ügyes vagy, kicsikém!
Szép munka.
- Kérsz valamit enni? - Chips-et kérek.
I
HARVARD EGYETEM
Walter.
Walter!
Walter.
Tudja, milyen hangos volt ez?
- Csak megnyugtattam a lelkem. - Walter, ez magának nyugtató volt?
Van fogalma arról mibe került Mozartnak ezt megalkotni?
Walter, elég.
- Mi a baj? - Semmi.
Kisebb baj van az idegeimmel.
Mostanában nem alszom jól.
Megnéztem a gyógyszereit, és rengeteg hiányzik.
- Túl sokat szed. - Csak kísérleteztem.
Már megint.
Semmi baj.
Majd én segítek visszatérni a régi kerékvágásba.
De ha van valami más is, akkor el kell mondania nekem.
Pihennem kell. Ennyi az egész.
Lefekszem aludni.
Érezni akarja, hogy ő irányít.
A rendetlenség zavarja.
Rendkívül intelligens.
Sokat képzi magát.
És...
...lenyűgözi az emberi agy.
Németország.
Kína.
És Thaiföld.
Rengeteg dolgot rendelt interneten a tengeren túlról,
a vázlatokhoz, amit ő maga tervezett.
- És mik ezek? - Nem tudjuk.
El akarja terelni a figyelmet a saját nyomorúságáról,
így dolgokat készít, hogy elüsse az időt.
Utálsz itt lenni, igaz?
- Miből gondolod ezt? - Mert ez megőrjítené őt.
Megvagyok.
Tojáskeltető.
Apukám anno egy farmon dolgozott.
Tartottunk csirkéket is.
Nem tudom, mire használhatta ezt.
Van még valami, ami szembetűnő?
Rendkívül boldogtalan ember.
Kirekesztettnek érezte magát gyerekkorában.
Más gyerekek megkaptak mindent, ő pedig nem.
Próbálja ezt helyre- hozni most, de...
...nem tudja.
A vacsora nagyon fontos neki.
Napközben vadászik.
Beolvad a környezetbe.
Mennem kell a mosdóba.
- Oké. De egyből gyere vissza, jó? - Úgy lesz.
És ne érj semmihez, amihez nem fontos.
- Majd én befejezem a szélvédőt. - Oké.
- Mi az? - A fotel.
Egy ugyanilyen garnitúra volt a házban, ahol felnőttem.
Kész őrület.
Pontosan ugyanolyan.
Imádtam azt a fotelt.
- A mindenit! - Mit gondol?
Ez rengeteg kép.
Ezek itt mind idegenek neki.
Nem ismeri őket.
De miért rakta ki őket?
Mert irigy rájuk.
Azért, mert...
utálja azt, hogy boldog életük van.
Ezt keresi.
Akkor rabolja el őket, amikor boldogok.
Csak az érzések érdeklik. Jobban akarja érezni magát.
Anya?
Anya!
Honnan van ez meg neki?
Ismeri azt a férfit?
Ő az apám.
Mi ez az egész? Ez valami tréfa?
Nem, John, nem tréfa. Hogy lenne már az!
Hát persze, hogy nem az. Mi a francot keres ő itt?
Miért van maguknak egy képük apámról?
Nyugodjon meg.
- És ez a fotel a gyerekkoromból? - Ezt nem értheti.
- Vége van. - Ne!
Én vállaltam érte a felelősséget.
Tanár úr. Tanár úr, várjon.
Befejeztük!
Hol vagyok?
M
Le kellett volna szednem azokat a képeket.
Vállaltál egy várható kockázatot. Én is azt hittem, hogy be fog válni.
Broyles sem akarta, hogy ezt megtegyem,
és Charlie szerint is megőrültem.
Charlie koktélokat szürcsölget a bogaras nővel a tengerparton.
- A férjezett bogaras nővel. - Ja.
- Amúgy még nincs vége. - Én bemegyek.
Adj neki időt.
Hagyj már.
Ebben az univerzumban néhány dolog megegyezik,
és van, ami nem.
Az emberek itt más döntéseket hoznak,
és ezáltal teljesen más helyen kötnek ki.
Ez olyan...
...mint egy rémálom.
John, bármit is tud mondani róla...
... az segítene nekünk.
Bármit?
Nem csak egyszerűen megértem őt. Én vagyok ő.
Ami benne van, az megvan bennem is.
Hogy érti ezt?
Nem csak magának vannak titkai.
Folytassa.
Mióta az eszemet tudom, érzem hogy valami gond van velem.
Apám is tudta ezt. Látta a sötétséget bennem.
Az erős kezét használta arra, hogy helyrehozzon engem.
Az a brutalitás egyszerűen...
Velem is hasonlóan bántak otthon.
A mostohaapám...
Nem tehetek arról, amit teszek.
Meg akarom érteni magam.
Segíteni akarok a hozzám hasonló embereknek.
És tett már szörnyű dolgot?
Nem.
De mindig is akartam.
Mi gátolta meg benne?
Nem mi,
hanem ki.
Ő segített nekem megtalálni a békesség apró pillanatait.
Apró pillanatokat...
...amikbe kapaszkodhatok.
- Az anyja volt ez. - Nem.
Az anyám nem...
Ezt a nőt Marjorie-nek hívták.
És amit apám kegyetlenséggel követett el, azt ő szeretettel.
Megtanított arra, hogy nem kell a sötétségben élnem.
Megtanította, hogyan küzdjem le a belső kényszert.
És hogyan lépjek a fénybe.
Ez itt kész őrület. Ez...
Tudja néha, amikor elképzelem milyen lett volna nélküle az életem,
akkor ilyennek képzelem.
Beszélhetnénk?
Bárcsak elmondhatnám neki!
És mégis mit mondana?
Azt, hogy ennek nem kell így lennie.
Azt, hogy van megoldás.
Csak nem volt neki senki, aki megtanította volna neki ezt.
Maga is mondta,
hogy néhány dolog ugyanúgy történt ebben a világban,
és néhány máshogy, igaz?
Ez lehet így. De John...
Nem tudhatja meg, hogy maga létezik.
Ugye megérti?
Az ő számára nincs kiút.
Hát persze.
Noreen Millernek hívják. 32 éves.
És mikor történt ez?
Egy benzinkútról tűnt el úgy egy órával ezelőtt.
A kamerák épp az eltűnése előtt rögzítették ezt róla.
Újabb áldozat?
John azt állítja ő segíthet megtalálni őt.
Kapjuk el.
- Hol van? - A mosdóban.
Eltűnt.
- Mi tűnt el? - A kép az apjáról.
Az egészért én vagyok felelős, uram.
Én vagyok a rangidős tiszt.
Uram, Lincoln csak meg akar védeni engem. Az én ötletem volt.
Most nem érdekel, ki a vétkes maguk közül.
- Van már nyomunk? - Sejtjük hová tarthat.
Nem tűnt meggyőzőnek.
Úgy gondoljuk meg akarja találni a gyilkost.
És miért tenne ilyet?
Ha minden igaz azért, hogy megállítsa őt.
Készen állunk.
John McClennan nem idevalósi.
A két univerzum közötti különbségek miatt időbe telnek neki a dolgok,
így könnyebb lesz őt megtalálni. Nincs személyi igazolványa,
vagyis nem használhat tömegközlekedést.
Habár a pszichológiai jellemzése alapján 43,2 % az esély arra,
hogy rendkívüli körülmények között ellopja majd valaki igazolványát.
Szerintem ez most nagyon is rendkívüli.
Az első számítások alapján 219 lehetséges útvonalat találtam,
ahol elindulhatott az eddig eltelt idő alatt,
de minél tovább tartózkodik odakint, annál több lesz az útvonalak száma.
Ha használnánk az arcfelismerő programjainkat,
akkor is sokáig tartana ennyi adatot feldolgozni.
Mennyi idő lenne?
13 óra, plusz, mínusz valamennyi.
Ha igaza van Dunham ügynök, akkor McClennan professzor segíthet
megmenteni Noreen Millert. Szóljanak, ha találtak valamit.
Igenis, uram.
Van egy ötletem.
Az a nő több infót kezel egy óra alatt,
mint én egész életemben,
szóval ha neki nem jutott eszébe, akkor rossz az ötlet.
Jó, de ő nem látta John apjának a képét, én pedig igen.
John szerint az apja egy farmon dolgozott,
- így ha megtalálnánk a farmot, akkor... - De nem lehet, mert nem az apjáé volt,
így értelemszerűen nem az ő nevén volt.
Értem, de a képen egy traktor előtt áll, amin kereskedelmi rendszám volt.
Pennsylvania, TR5379. Lenyomozhatnánk a rendszámot.
B
Weir farm.
10 éve zárták le, Richboro-i tűzeset után.
Azóta nem lakik ott senki.
Noreen Miller.
Ezt nem kellene mondanom, de azért csak kimondom.
Tegyünk meg minden szükséges lépést annak érdekében,
hogy sértetlenül hazajuttassuk.
Kérdés?
Indulás.
Gyere velem.
Nem kell így történnie. Nem kell bántanod őt.
Az ezüst színű 45-ösödért mész. A szerszámosládában tartod.
Honnan tudta?
Ő is ott tartotta.
Apám.
Mi vagy te?
Én is olyan voltam, mint te.
Aztán egy októberi éjszaka elmentem a vásárba.
10 éves voltam.
Akkor éjjel találta meg apám a döglött dolgokat.
Csakhogy én azt nem tudtam. Karneváli játékokkal játszottam,
és egyszer csak meg- láttam, hogy felém tart.
Akkor már tudtam, hogy tudja.
- Megláttam, és tudtam, hogy... - Ez az én életem. Ez velem történt!
Célba dobálósat játszottam.
Igen. Én is.
- Elbújtam. - A szekér mögött.
De megtalált.
Elkapta a grabancom. A körmei szúrták a nyakam.
Hazáig húzott, aztán három álló napig vert.
Engem nem. Én elfutottam.
Amilyen gyorsan csak tudtam, amilyen messzire csak lehetett.
Ez mezőn tértem magamhoz, és egy nő állt felettem.
Marjorie-nek hívták.
És miatta nem kell ilyen dolgokat csinálnom a fájdalmam enyhítéséhez.
Nem tudod irányítani.
- Ha olyan vagy, mint én... - Én tudom irányítani.
- Nem lehet abbahagyni. - Engem megtanított rá. De.
Az az egyetlen megoldás, ha ezt csinálom
- És egy ideig...csendes minden. - Én meg tudom állni. Nem!
Tudom, hogy a sikolyok a fejedben nem állnak le.
És ez egy szörnyű dolog. De én segíthetek rajtad.
Ahogy Marjorie segített nekem.
Kiléphetsz a sötétségből.
Nem akarod, hogy vége legyen a szenvedésnek?
De.
Én megmutathatom hogyan csináld.
Lehet, hogy igazad van.
Amit Johnnak mondtál a mostohaapádról...
..azzal csak beszédre akartad bírni, igaz?
Igen.
De egyébként igaz.
- És mi történt vele? - A mostohaapámmal?
Kinyírtam.
Lezárni a területet!
Vettem.
Kezdhetjük is.
Kérlek mesélj...
...a legboldogabb emlékeidről.
Mesélj Marjorie-ről.
Menjetek az emeletre!
Tiszta!
Hátsó szoba tiszta!
Itt nincs semmi, uram!
Minden tiszta, uram!
- A picsába! - Rossz helyen vagyunk.
U
Mire gondolsz?
Nézz oda.
Itt volt egy épület.
Ez lehetett akármi. Raktár, pajta.
Ott van még egy.
Itt több épület állt.
Itt élt a családjuk.
Mit nyújtott neked Marjorie?
Biztonságot.
Annyira kedves volt!
És annyira jólelkű.
Sosem értettem, hogy egy ilyen gyönyörű teremtés
hogyan szerethet egy ilyen rosszindulatú embert.
Nem...
Nem kell tovább ezt művelned.
Elaltatták, de erős pulzusa van.
John, a kezeit tegye jól látható helyre.
Azt akartam, ami neki megvolt.
Amit a nő nyújtott neki.
John, kezeket fel!
Elvettem őt tőle. Nem kellett volna.
Miatta...
...érzett másképp.
Mit tettem velük?
Marjorie?
Mit tettem?
Hogy van a Professzor?
Úgy tűnik nincs maradandó sérülés a motoros és kognitív funkcióiban.
Habár részleges memória- veszteségben szenved.
Részleges?
Az utóbbi néhány hét eseményeire nem képes visszaemlékezni.
Fogalma sincs arról, hogy köze lett volna ehhez az ügyhöz.
És mi a helyzet Marjorie-vel?
Az emlékei Marjorie-ről mind eltűntek.
Az ideggyógyászok szerint ez a veszteség végleges.
De ő volt az egyetlen ember az életében, aki megakadályozta, hogy...
Tudom.
- Rajta tartjuk a szemünket, miután kiengedik. - Beszélhetnék vele?
Azt mondtuk neki, hogy egy FBI-os munka közben sérült meg.
Oké.
Üdv.
Emlékszik rám?
Egyáltalán nem?
Olivia Dunham vagyok.
Én vagyok az egyik FBI ügynök, aki ezen az ügyön dolgozott.
Azt mondták meg- mentettem egy nő életét.
Így van.
És valószínűleg még több emberét is.
Csak meg akartam köszönni önnek.
Örülök, hogy segíthettem.
Emlékszik Marjorie-re?
A másik ügynök is ezt kérdezte.
Nem.
Most eléggé sötét minden.
Köze volt a nyomozáshoz?
Mondhatni.
Gyógyuljon meg!
Tudja mit mondanak az emberek?
A legsötétebb időkben is megvilágosodhatunk.
Tudja, mit tanított neki, de magára a nőre nem emlékszik.
Ez mégis hogyan lehetséges?
Lehet, hogy szenti- mentálisnak fogok tűnni,
de én mindig hittem abban, hogy vannak emberek,
akik törölhetetlen nyomokat hagynak az emberben.
Egy bevésett emléket, amit nem lehet kitörölni.
Walter, itt vagyok.
Ki vagy te?
Hallasz engem?
Itt állok.
Nem.
Walter, itt vagyok.
Dehogy vagy.
De, itt vagyok, Walter.
Te...
Te csak egy agy...
Egy agyszülemény vagy!
Walter, itt vagyok.
Itt vagyok, Walter.
Pontosan itt.
Walter, itt vagyok.
Hallasz engem? Itt vagyok.
Walter.
Segíts, Walter.
Kérlek, segíts!
S
Fordította: Cassone facebook.com/cassonesub
fringe.weboldala.net
hosszupuskasub.com
feliratok.info
cassonesub@gmail.com
facebook.com/cassonesub