Altitudine 8.500 de metri, vântul suflă cu 118 km/h.
Versantul Sudic.
500 de alpinişti înghesuindu-se pe acelaşi traseu,
într-o singură perioadă de trei săptămâni.
E coşmarul de pe Everest.
Acesta e pasul Hillary şi e fotografiat exact sub pisc.
Întotdeauna apare câte o zonă unde ai nevoie de coarde.
Şi aici a murit Robert Lambros?
Da.
- Iar acesta e corpul lui? - Da. Era ghid.
Unul din membrii echipei sale
s-a prăbuşit şi a murit deasupra pasului Hillary,
iar Bobby a rămas să ajute, dar apoi a cedat şi el.
Îmi pare rău. Îmi plăcea fratele tău.
Te simţi bine?
Acum, referitor la cartea lui, cartea pârâtului, ai citit-o?
- Da. - Acolo se susţine
că clientul meu, dl Oliver Cardiff,
a ajuns lângă muribundul Robert Lambros,
şi nu numai că a trecut pe lângă el, în drum spre vârf,
dar i-a luat şi butelia de oxigen.
- Ai cunoştinţă de această acuzaţie? - Da.
- Şi eşti de acord? - Nu.
Eu escaladam Everestul pentru un documentar,
şi l-am văzut pe dl Cardiff aici, escaladând împreună cu echipa britanică.
- Asta a fost sub paşii Hillary? - Pasul.
Da.
Deci dl Cardiff nu avea cum să fie lângă Lambros.
- El era mai jos, în urcare. - Da, aşa se înţelege.
Aşadar, afirmaţiile din carte nu sunt adevărate?
Urăsc să pun la îndoială cuvântul altui alpinist, mai ales al unui prieten,
dar Danny era în tabăra de la bază şi nu a văzut ce am văzut eu.
Nu mai am întrebări.
Nu am nimic cu el, dar va trebui să-ţi fac bucăţi prietenul.
Fă-o cu blândeţe.
- Dle Branch, ce este zona morţii? - Zona morţii?
În jargonul alpiniştilor,
reprezintă altitudinea de peste 8.000 de metri,
unde nu mai există suficient oxigen, pentru a susţine viaţa.
Dar nu este, de asemenea, şi o zonă
în care nu mai poţi avea deplină încredere în simţurile tale?
astfel că escaladaţi fără oxigen?
Da, aşa e.
Iar absenţa oxigenului nu ar mări posibilitatea diminuării simţurilor?
Ba da.
Deci, atunci când spuneţi că l-aţi văzut pe reclamant sub pasul Hillary,
va trebui să vă credem pe cuvânt,
dar cuvântul dvs ar putea fi afectat
de simţurile diminuate de lipsa oxigenului.
Cred că e posibil.
Dle judecător, dorim să formulăm o cerere de încetare a acestui proces.
Acesta este un proces de calomnie, nu unul penal.
Reclamantul trebuie să probeze nu numai
că romanul clientului meu este eronat, dar şi că el ştia de această eroare.
- Ceea ce facem chiar acum. - Ba nu. Sunt prea multe
incertitudini aici.
Acesta este un caz construit pe nişte percepţii,
iar acestea sunt cel puţin îndoielnice, din cauza zonei morţii.
A admis încetarea procesului.
- Sunt uluit. - Şi eu.
Mulţumesc.
Gândul că mi-a abandonat fratele acolo, apoi că mă dă în judecată pentru asta...
Ştiu. S-a terminat.
Bună, Eli.
Unde eşti? Întâlnirea începe în zece minute.
Despre ce întâlnire vorbeşti?
Nu mă tachina, nu am chef de asta.
Acum vin. În 30 de minute.
- Mickey, ai venit. - Bună.
- Probleme? - Nu.
Am luat liftul până la etajul 31, am ieşit din el şi nimeni nu m-a văzut.
- Arăţi ca dracu. - Mulţumesc. Pe aici.
Cine era ăsta?
Habar n-am.
Ai vreodată sentimentul că pierdem controlul aici?
În fiecare zi.
Procurorul general poate angaja orice firmă de avocatură doreşte,
care să se ocupe de procesele civile deschise împotriva procuraturii.
Glenn Childs i-a angajat pe Brimly, Tully & Snider.
Doamne, ce îi uram pe ăia.
Peter Florrick i-a concediat şi caută o firmă nouă.
E o afacere de 20 de milioane pe an.
Florrick nu ne va angaja niciodată pe noi.
E firma soţiei lui, a directorului lui de campanie.
Ceea ce ne dezavantajează. Nu va dori să fie acuzat de nepotism.
Am fost invitaţi să prezentăm o ofertă.
- Câte firme au fost invitate? - Opt.
Atunci ar trebui să prezinţi o ofertă.
- Ar trebui să prezentăm o ofertă. - Nu.
- Ai ceva să-mi spui? - Despre?
Nu vreau să fiu lăsată în ofsaid.
Ai observat că te transformi într-o versiune de-a mea?
Cu toţi termenii ăştia din sport.
O versiune mai bună a ta.
Cum naiba se face
că iubesc mirosul de maşină nouă, dar urăsc mirosul de birouri noi?
Pentru că maşina reprezintă distracţia, iar biroul, munca.
- Apropo, ai mai făcut sex? - Eu?
Nu. Tu?
Ultima oară a fost în vara lui 2008.
Deci tu eşti omul zilei în managementul crizelor.
Ce s-a întâmplat cu Weiner? Credeam că te ocupi tu el.
Din ziua în care politicienii au descoperit Twitter-ul...
Am auzit că tu eşti omul zilei în strategii.
De ce campanie te ocupi?
Am nevoie de ajutorul tău.
Dar nu pot să-ţi spun cui îi este destinat ajutorul tău.
- Bine. - Am fost angajat de un candidat
care îşi analizează şansele pentru candidatură.
- La ce candidează? - Nu pot să-ţi spun.
Dar are o problemă.
- Una serioasă. - Financiară sau de natură sexuală?
- Nu-ţi pot spune. - Haide, Mickey.
Vrei să gestionez o criză, fără să-mi spui ce criză este?
Tipul ăsta vrea să-şi păstreze nişte opţiuni, bine?
Vrea să ştie că scandalul poate fi gestionat,
dacă se hotărăşte să candideze, dar nu vrea ca acest scandal
să iasă la lumină, dacă nu va candida.
Asta e o tâmpenie.
E ca şi cum ai găti, fără ingrediente.
Piaţa e plină, Eli.
Dacă tu nu accepţi asta, sunt alţii care vor accepta.
Acum, port discuţii cu trei consultanţi în managementul crizei.
Cine prezintă cel mai bun scenariu, acela va fi ales.
Alicia, aş dori să-l cunoşti pe Mickey Gunn, un bun prieten.
Da, da, am înţeles. O ai pe Sfânta Alicia în echipa ta.
Aştept un semn până joi, amice.
Bună.
Asta a fost marea întâlnire?
Cine e investigatorul aici?
Kalinda Sharma. De ce?
Vreau să investigheze un scandal, înainte ca acesta să izbucnească.
Dnă Florrick.
Bună ziua.
Aţi venit să vă întâlniţi cu cineva de aici?
Da, cu dvs.
James Thrush. Mă bucur să vă cunosc.
Şi eu.
Cu ce vă pot ajuta?
Ştiţi care e diferenţa majoră
între reglementarea calomniei din ţara mea şi cea din ţara dvs?
Sarcina probei este inversată.
În America, persoana calomniată
trebuie să probeze că acuzaţiile ce-i sunt aduse
au fost prezentate denaturat în mod intenţionat sau în mod neglijent.
În Anglia, calomniatorul, adică clientul dvs, dl Lambros,
trebuie să dovedească că afirmaţiile sale sunt adevărate.
Există deja o hotărâre pronunţată, dle Cardiff.
- Da. În Statele Unite. - Danny nu a vândut nici o carte în Anglia.
Ba mi-e teamă că a vândut.
De fapt, acesta este unul din exemplare.
Achiziţionat acum nici două săptămâni de pe fabulosul site, Amazon.
- Nu puteţi... - Ba mi-e teamă că pot.
Sunt avocat al Curţii Regale de Justiţie,
iar aceasta este citaţia pentru noul proces de calomnie.
Aveaţi planul ăsta pregătit, dinainte de a pierde.
Dl Cardiff a vrut să epuizeze căile legale din SUA mai întâi.
Vă luptaţi cu un nevinovat, Danny nu a făcut nimic greşit.
M-a acuzat că i-am ucis fratele. Mi-a ruinat reputaţia.
Citiţi cererea. Îi cer 20 de milioane de lire.
Dar nu e bogat, nu are banii dvs.
Să nu transformăm asta într-o luptă de clasă, da?
Ştiu că nu e bogat.
Dar acum o să fie sărac lipit pământului.
The Good Wife 03x02 - The Death Zone
Traducerea şi adaptarea: haihui Nifty Subtitles Team (c) www. niftyteam. ro
Mulţumiri www. addic7ed. com Comentarii pe www. tvblog. ro
Dl Ash Brannon?
Scuze că v-am făcut să aşteptaţi. Sunt Alicia Florrick.
Da, bună. Scuze.
Florrick? Corect. Cu doi de R?
- Da. Veniţi cu mine. - Sigur.
Filial air crock. (un strop de aer feciorelnic)
Poftim?
E anagrama numelui dvs. Scuze, e un tic nervos.
În regulă.
Deci dvs sunteţi avocatul pledant angajat de Danny, corect?
De fapt, nu, sunt avocat consilier.
Nu chiar atât de rafinat ca un pledant, dar ne străduim şi noi.
Scuze, sunt un pic ameţit.
E prima mea călătorie în SUA.
Am coborât din avion şi mă aşteptam să mă întâlnesc cu gemenele Olsen.
Vreţi o ceaşcă de cafea? Will!
Dânsul este dl Timothy Ash Brannon.
Da, avocatul pledant. Will Gardner.
De fapt, avocat consultant. Nu vreau cafea, mulţumesc.
- Bine. - Warden Grill (Paznicul grătarului).
Anagrame.
Nu e o depoziţie. E o comisie rogatorie.
- Şi ce-i asta? - Păi, practic, este o...
Este o depoziţie.
Probe administrate înainte de proces.
Martorii sunt din America,
aşa că Onorabilul Lord a acceptat ca mărturiile să fie înregistrate aici.
Bine, vom încerca să scăpăm de asta, înainte de proces.
- Sau vom trage de timp. - De ce?
Cardiff nu are nevoie de banii din procesul ăsta.
Urmăreşte publicitatea, de asta se grăbeşte să ajungă la proces.
Şi? Nu putem să stăm şi să nu facem nimic.
Dacă obţinem respingerea cererii, nu va fi nici o publicitate.
Dar sarcina probei lucrează împotriva noastră acum.
Va trebui să dovedim că afirmaţiile lui Danny sunt adevărate.
Ceea ce nu putem face.
Nu putem să tragem de timp.
Casa soţiei mele e în Toronto, la fel şi afacerea mea.
Canada face parte din Imperiul Britanic.
- Ţi-au pus sechestru pe bunuri? - Da.
Ce strategie ai folosit în curte?
Am arătat că nu există certitudini legate de evenimentele de pe Everest.
Prin urmare, nu putea să fie calomnie.
Nu ne mai putem folosi de strategia asta.
Ce probe avem?
Ca să dovedim că Cardiff i-a luat butelia de oxigen lui Lambros?
Nici una. Nu ne interesa să dovedim asta.
Dar o putem dovedi?
Ce spuneţi de telefonul prin satelit?
Robert a vorbit cu soţia lui
de pe telefonul lui prin satelit, exact înainte să moară.
Nu am avut nevoie de înregistrarea aia până acum.
Mă ocup eu.
Tu eşti investigatorul?
Da.
- Ai puţin timp liber? - Vrei să-mi fac timp?
Deci există un scandal,
dar nu ştii ce fel de scandal e sau cine e implicat?
- Da. Poţi să vezi ce afli? - Şi cum funcţionează treaba,
când lucrez pentru tine?
Habar nu am.
- Dar eşti unul din şefii mei acum? - Da, aşa cred.
Probabil vei fi plătită în vreun fel.
Trebuie să-i prezint până joi o ofertă unui manager de campanie,
despre cum să gestionez un scandal,
dar îi e teamă că scandalul va ieşi la lumină,
aşa că nu mi-am dat nici o informaţie,
dar am nevoie de această informaţie pentru oferta mea.
- Vrei să iei loc? - Nu.
Vrei informaţia ca să-l forţezi să te angajeze,
ameninţându-l că vei face public totul?
Cum de nu ne-am cunoscut până acum?
Ne învârtim în cercuri diferite.
Îmi cer scuze.
E uimitor cum am trecut de la zile în care nu mă suna nimeni
la o listă de 85 de apeluri pe zi.
Da, e o schimbare radicală, din închisoare înapoi la procuratură.
- Cum îţi merge? - De minune, iubesc asta cu adevărat.
Nu te deranjează că va participa şi Cary, nu?
Nu, deloc.
- Bună, Cary. - Diane.
Îmi oferă o privire din interiorul firmei voastre.
Sunteţi nişte supravieţuitori.
Ai acestei crize.
Mă uitam peste catalogul firmelor din Chicago din primul meu mandat.
Au dispărut toate.
Au fost nişte vremuri grele, dar noi suntem nişte luptători.
Ne-aţi învins şi pe noi de câteva ori.
Fără resentimente, da?
Ăsta e şi motivul pentru care v-am selectat.
Vrem să angajăm o firmă externă pentru litigiile noastre civile:
procese împotriva spitalului municipal, poliţiei, birourile asistenţei sociale.
Trebuie să alegem dintre trei firme.
- Serios? Credeam că sunt opt. - Au fost. Am restrâns lista.
Mă simt onorată.
Singura problemă e că avem unele îngrijorări.
Dacă e vorba de Alicia sau de Eli Gold,
am stabilit că nu se vor amesteca în aceste procese.
Nu e asta, nu voi respinge o firmă de avocatură,
doar pentru că nu ar da bine în ochii publicului.
Lemond Bishop.
Traficantul de droguri.
Noi ne ocupăm doar de afacerile lui legale.
Sunt sigură că vei descoperi că orice firmă mare de avocatură
are câţiva clienţi dubioşi.
Trebuie să ne asigurăm că nu rulaţi bani murdari.
- E o formulare corectă? - Este.
Diane, conduc un departament diferit de ce a fost în trecut.
Ştiu că toţi procurorii generali au spus asta.
Şi eu am spus-o la primul mandat, dar de data asta e altceva.
Sunteţi una din cele trei firme dintre care vreau să-mi angajez una.
Trebuie să fiu sigur că sunteţi nepătaţi.
Aşa că vă cerem să fiţi de acord cu efectuarea unui audit
de către Departamentul de Taxe al statului Illinois.
Şi nu va fi încălcată confidenţialitatea dintre avocat şi client.
Îmi va confirma doar faptul că nu vă atingeţi de bani din droguri.
- Ne ceri să fim de acord cu un audit? - Da, dacă vreţi slujba.
E o chestie importantă.
Trebuie să discut cu partenerul meu.
Desigur.
- Cu Will? - Da.
- Voi doi vă cunoaşteţi, nu-i aşa? - Da.
De ce nu-l aduci şi pe el data viitoare,
ca să discutăm cu toţii despre modul în care putem pune la punct treaba?
Al 86-lea apel. Vă rog să mă scuzaţi.
Da.
Bună, tată. Mâine seara ajung mai devreme.
E bine la 8:00?
Da. E totul în regulă?
Da, totul e bine. Vreau doar să vin mai devreme.
Bine, în regulă. O să pregătesc cina.
Mulţumesc pentru încrederea arătată.
Cred că ar fi mai corect să spunem "Bună dimineaţa".
Înţeleg de ce spuneţi "Bună seara",
dar tribunalul cauzei e în Londra, nu în SUA.
Şi, după cum vedeţi, aici e dimineaţă.
Onorabile Lord, sunt total de acord. Bună dimineaţa tuturor.
Şi bună seara dvs, dle Thrush.
Cine e avocatul pledant pentru pârât?
E un avocat consultant, Onorabil Lord. Un oarecare Timothy O'Brannon.
Brannon, Onorabil Lord. Fără "O".
Dle Brannon, aveţi vreo cerere în faţa curţii, înainte de a începe?
- Avem, dle judecător. - Onorabil Lord.
Onorabil Lord.
Acest proces e o ruşine. E pur şi simplu turism procesual.
Reclamanţi bogaţi, precum Roman Polanski, Arnold Schwarzenegger sau dl Cardiff
nu pot câştiga procesele de calomnie în faţa instanţelor din America,
aşa că se îndreaptă spre Anglia.
Dle, vă înţeleg patima cu care vă susţineţi cauza,
dar vă rog să vă adresaţi curţii într-un mod mult mai rezervat.
Eu...
- Îmi cer scuze, dle... - Onorabil Lord.
Onorabil Lord.
S-ar putea să fi fost o distorsiune, din cauza semnalului video.
Am vrut doar să subliniez că doar 18 exemplare din cartea clientului meu
s-au vândut în Marea Britanie.
Toate au fost cumpărate de pe internet,
şi toate au fost cumpărate de echipa dlui Cardiff.
După cum ştie şi distinsul meu coleg, Onorabile Lord,
unde şi cine a achiziţionat aceste cărţi e irelevant.
Scuzaţi-mă, dar dl Cardiff a cumpărat aceste cărţi,
doar ca să poată iniţia acest proces.
Dle Gardner, ce faceţi?
- Ce fac? - Corpul dvs.
Poziţia corpului dvs.
Te-ai întors cu spatele la judecător.
- Vorbeşti serios? - Nu, uite,
poate ar trebui să mă laşi pe mine să susţin...
Îmi cer scuze, Onorabile Lord. Nu sunt familiarizat cu regulile dvs.
Vrem să arătăm că parlamentul britanic doreşte să modifice legea calomniei,
tocmai pentru a înlătura acest tip de turism procesual.
Onorabile Lord, parlamentul a dorit, într-adevăr,
să modifice aceste legi, până când a apărut
nefericita situaţie cu "News of the World" al dlui Rupert Murdoch.
Arăt că, deşi doar 23 de exemplare ale cărţii "Finanţarea Răului"
au fost cumpărate de pe internet,
cu toate acestea, curtea a dispus interzicerea acestei cărţi...
Cred că ar fi mai bine să pledez eu.
Judecătorului îi place o atitudine mai umilă.
Dl Thrush a ridicat un argument pertinent, vom continua.
- Dacă-mi permiteţi, Onorabile Lord. - Da, dle O'Brannon.
Brannon, Onorabil Lord.
Solicităm respectuos
să ne permiteţi să prezentăm probe împotriva acuzaţiilor reclamantului.
Daţi-i drumul.
Te iubesc. Îmi pare rău.
- Mi-e atât de frig. - Bobby, fă-mi un favor.
Ridică-te. Poţi să o faci.
Te rog.
Sunt atât de obosit...
Ştiu. Fiul tău are nevoie de tine, Bobby.
E aici, are nevoie de tatăl lui.
Ridică-te şi mergi.
Acesta era soţul dvs?
Da.
Avea un telefon prin satelit. M-a sunat de pe versantul sudic.
- Suna întotdeauna la prânz. - Şi aţi înregistrat convorbirea?
Da. Voiam ca fiul lui să-şi aducă aminte de el.
Foloseşte oxigenul, Bobby, te rog.
Ridică-te şi mergi.
Aici!
- Aici! - E cineva acolo?
Bobby!
Cei din echipa britanică.
Stai puţin.
- Dar nu s-au oprit să-l ajute. - Nu.
Şi i-au luat butelia de oxigen.
Da. L-am rugat să folosească butelia de oxigen, dar aceasta nu mai era.
Nici o scuză, nici un ban.
Dar vom fi de acord să nu tipărim cartea în Marea Britanie.
Mişcătoare imagini prezentate acolo.
Drăguţ truc să foloseşti o femeie avocat.
Vouă, americanilor, chiar vă plac dramele.
Şi Onorabilului Lord i-a plăcut. L-ai văzut?
1,2 milioane de lire şi scuze.
Ăsta e faimosul calm englezesc despre care am tot auzit vorbindu-se?
Doamne, ce-mi plac americanii. Sunteţi aşa de uşor de păcălit.
Cu accentul nostru, cu perucile noastre, cu ceaiul şi cu pâinea noastră prăjită.
Şi cu Benny Hill. Nu uita de Benny Hill.
Dar eu nu sunt englezul tipic, reprezentat de Big Ben şi de poliţiştii britanici.
Nu fac parte din Anglia dantelăriilor şi a sandvişurilor cu castraveţi.
Aparţin unei Anglii a huliganilor şi a lui Jack Spintecătorul.
Iar această Anglie joacă tare şi murdar
şi nu renunţă niciodată.
Să-ţi dau un sfat, dle Thrush.
Când vrei să intimidezi pe cineva, nu folosi prea multe cuvinte.
Intimidările nu sunt sonete.
Se pare că ne înţelegem perfect.
Mergem?
Dnă Lambros, aţi practicat şi dvs alpinismul?
Da, până am rămas însărcinată.
Şi de ce v-aţi oprit atunci?
Nu puteam să mai risc, având un copil.
Da, desigur.
Soţul dvs a continuat alpinismul, după ce aţi născut?
Da. Era ghid, era munca lui.
Dar nu i s-a oferit o altă slujbă, în munţi mai puţin periculoşi?
În Alpi, de exemplu.
Nu e nevoie să răspundeţi. Vă înţelegem.
Spuneţi-mi despre hipoxie.
Hipoxia este o stare extremă
cauzată de lipsa de oxigen, ce apare la altitudinile mari.
Mulţumesc.
Nu-i aşa că hipoxia poate cauza apariţia halucinaţiilor?
E posibil.
Dnă Lambros, vă spun că soţul dvs halucina la telefon.
Vă spun că soţul dvs a văzut ceea ce-şi dorea să vadă,
adică echipa britanică, venind să-l salveze.
Haideţi, vă bateţi joc de noi.
- Pardon? - Chiar puteţi să credeţi
că Robert Lambros halucina că dl Cardiff îi lua butelia de oxigen?
Serios? Cum ar fi posibil?
Cred că... Onorate Lord, eu...
Nu, serios, cum şi-ar fi imaginat el dispariţia buteliei de oxigen?
Eu am dorit să demonstrez existenţa halucinaţiilor.
Dacă tot aveţi de gând să daţi vina pe victimă,
măcar folosiţi puţină logică.
Onorabil Lord, obiectez împotriva tonului acestei...
Acestei ce?
Acestei avocate americane? Asta aveaţi de gând să spuneţi?
Să luăm o scurtă pauză.
- O atitudine umilă, nu? - Schimbare de plan.
Cred că am fantezii legate de revoluţia americană.
Asta m-a excitat.
Mă pot îmbrăca într-un costum de epocă.
Te vreau acum.
E cam dificil.
În baia mea.
Avem zece minute.
Intru eu primul.
Will, suntem urmăriţi.
Unde e cartea aia?
Rămâne pe altădată.
- Nu putem face asta. - Ştiu.
A spus că e legat de Lemond Bishop.
Vor să se asigure că nu suntem plătiţi din banii din droguri.
- Am deveni o ţintă în ochii Fiscului. - Ştiu.
- Crezi că ne-a luat în vizor? - Florrick? Nu ştiu.
Glenn Childs a fost cât pe ce să ne acuze de corupţie.
Poate Florrick continuă pe aceeaşi linie.
Chiar crezi că ar face asta împotriva firmei soţiei lui?
Cred că încearcă să conducă un departament fără pată.
Ce-ar fi să-i propunem un audit făcut de o firmă independentă?
Poate că Florrick aşteaptă un astfel de gest din partea noastră.
Dacă vorbeşte serios, merită să încercăm.
Dar să nu ne aruncăm în faţa trenului, decât dacă e ultima soluţie.
Asta a fost o metaforă plastică şi absolut inutilă.
Mulţumesc. Am învăţat de la britanici. Cred că le-am preluat şi accentul.
Am observat. Aduce un plus de fineţe.
Iată-l pe dl Gunn la o întâlnire în afara biroului.
Aici este numărul de înmatriculare auto.
Aici maşina plecând.
Iar aici este persoana din maşină.
- Harold Burke? - Da.
Fost senator.
O fotografie a lui cu familia.
- Vreo sămânţă de scandal? - Aici este bona copiilor.
Glumeşti.
Uite o poză cu ea plecând de la muncă.
Apoi, o poză cu dl Burke plecând de la muncă.
Iar aici, o poză cu amândoi...
...ajunşi la destinaţie.
- Frumos lucrat. - Mulţumesc.
De unde te cunosc?
Nu mă cunoşti.
Cu toate astea, îmi pari cunoscută.
Am una din acele feţe comune.
O să mai am nevoie de tine.
Atunci, plăteşte-mă.
Grace, aşază masa, te rog.
- Tată. - Da?
De ce a făcut mama asta?
Ce anume?
Să te dea afară.
Tocmai ne revenisem la normal.
Nu pricep.
Ce ţi-a spus mama despre asta?
Mi-a spus că şi-a dorit să refacă mariajul vostru,
dar nu a mai mers.
Nu dai pe cineva afară fără nici un motiv.
Nu am fost întotdeauna un soţ bun, Zach.
Dar asta a fost demult. Şi a rămas alături de tine.
Nu a fost doar...
Au mai fost şi alte lucruri.
Ce vrei să spui?
Vreau să spun...
Am rănit-o pe mama şi cu alte lucruri.
Cu altcineva?
Cred că ar trebui să ne oprim aici.
- Tată, computerul a păţit ceva. - Să vedem despre ce e vorba.
- De unde sunteţi, dle Brannon? - Scuze, de unde sunt?
Da. Comitatul Cork? Clare? Tipperary?
Mă pricep puţin să disting accentele.
Încerc să te localizez, după accentul ăsta provincial irlandez.
Comitatul Kerry.
Ai emigrat aici după Marea Foamete, nu?
Te-ai descurcat bine, flăcăule. Mult succes, băiete.
Care e anagrama lui?
Jams her tush (Constipata).
E doar imboldul ăsta înnăscut, să-i acord mai mult respect decât merită.
- Da, ştiu, şi eu păţesc la fel. - Serios? Nu pari a fi genul.
- Mă străduiesc să mă schimb. - Da.
- Nu prea mă împac cu schimbările. - Da, nici eu.
Mandy Cox. Sunt director în industria muzicală.
Mulţumesc, dră Cox.
Şi aţi escaladat Everestul în aceeaşi perioadă,
în care s-au petrecut evenimentele menţionate?
Da, dle.
Am visat mereu la asta. Everest, muntele meu.
Am plătit doi ghizi, ca să mă ducă până în vârf.
Şi v-aţi întâlnit cu dl Cardiff pe versantul sudic, nu-i aşa?
Da. Şerpaşul nostru fusese rănit de o avalanşă
şi dl Cardiff a fost atât de amabil, încât ne-a dat unul din şerpaşii săi
pentru asaltul final.
Aşadar, asaltul final l-aţi făcut împreună cu dl Cardiff?
Doamne, asta nici măcar nu e menţionată în cartea dlui Lambros!
Nu sunt menţionate multe lucruri în cartea lui Danny.
Numeroşi oameni din comunitatea alpiniştilor
au fost revoltaţi din cauza multor exagerări din carte.
L-aţi văzut pe dl Cardiff trecând pe lângă un muribund
sau luând cuiva butelia de oxigen?
Desigur că nu. Din punctul meu de vedere,
- a fost un gentleman desăvârşit. - Mulţumesc, dră Cox.
Dră Cox, v-aţi culcat cu dl Cardiff în tabăra de la bază?
Dacă pot interveni, aş dori să sugerez distinsei mele colege
că aceste tactici murdare de tabloid sunt sub demnitatea acestei curţi.
Sunt de aceeaşi părere, dnă Florrick.
Îmi pare rău. Vă rog, treceţi mai departe.
Trebuie să găsim un alt mod să o discredităm.
Din nefericire, judecătorul e de partea ei.
Ştiu. Unde e Kalinda?
Ea este asociata mea, Kalinda Sharma.
M-a ajutat să pregătesc această întâlnire.
Aceştia sunt asociaţii mei.
Nu ştiu cum îi cheamă, dar sunt foarte scumpi.
Să auzim, Eli.
Un plan de trei zile.
Prima zi: mă întâlnesc cu candidatul.
Îi explic că un scandal e în mâna celui care îl descoperă primul.
Scandalul Weiner a fost la cheremul lui Breitbart.
Dacă Weiner ar fi dat publicităţii singur acele mesaje,
ar fi fost şi acum în funcţie.
A doua zi: nu o să-i cer candidatului să-mi spună toată povestea,
deoarece candidaţii mint.
Mă ia somnul, Eli.
Dar îi spun că trebuie să punem la punct povestea cu bona,
ca să nu ajungem să-şi spună ea povestea prin ziare.
A treia zi: o să acceptăm faptul că e un anumit factor spectaculos
în povestea unui tată cu trei copii, ce se culcă cu bona.
Iar scopul nu va fi să înlăturăm acest factor, ci să-l valorificăm.
- Foarte interesant. - Mulţumesc.
Singura problemă e că nu e Burke.
Burke mi-a cerut să-i conduc campania, dar l-am refuzat.
De asta m-ai văzut cu el, atunci când m-ai urmărit din greşeală.
- Minţi. - Nu mint.
Chestia e că dacă urmăreşti orice candidat,
o să găseşti vreo bonă, vreo prostituată, vreo amantă sau vreo asistentă.
Dar mulţumesc pentru ofertă, amice. Ne mai vedem.
- Mai dăm o şansă. - Bine.
Mă voi hotărî luni.
Nu mai e nici un alt candidat. Am verificat.
Toţi şi-au angajat deja directori de campanii.
Doar să căutăm şi pe plan local.
Nu, e genul de om care lucrează doar pe plan naţional.
Poate că merge cu cineva nou,
dar de ce să aleagă un candidat fără şanse?
- Poate e vreo celebritate. - Nu, nu-l văd să accepte aşa ceva.
- Ce e? - M-am prins.
Schimbă taberele. E vorba de un republican.
Are de gând să candideze pentru alegerile preliminare prezidenţiale.
Mă ocup de asta.
Succes.
Mulţumesc că aţi revenit, dră Cox.
- Nici o problemă. - Înainte să escaladaţi Everestul,
aţi suferit vreo operaţie?
Nu.
- Ce vreţi să spuneţi? - Adică aţi suferit vreo operaţie?
Nu.
Ca o apendicită sau aşa ceva? Nu.
- Sau o corectare a miopiei? - Ah, da.
M-am gândit că vă referiţi la operaţii importante.
Da, o corectare a miopiei, cu ceva timp în urmă.
Purtam lentile de contact pentru vederea la distanţă
şi nu am vrut să am probleme cu ele pe munte.
Bine.
Dar ştiaţi că această operaţie nu se împacă
cu presiunea atmosferică scăzută?
Eu...
Nu ştiu...
- Ce vreţi să întrebaţi? - Vă întreb dacă ştiaţi asta.
Nu.
Vederea pacienţilor operaţi cu laser
devine neclară la altitudini mari, în săptămânile de după operaţie,
din cauza presiunii atmosferice scăzute.
- Aţi avut vederea înceţoşată, dră Cox? - Nu.
Nu ăsta a fost motivul pentru care şerpaşul dlui Cardiff v-a cărat în spate
ultimii trei sute de metri până în vârf?
E o minciună.
Oamenii tot spun asta, dar nu am fost cărată în spate.
Onorabil Lord, aceasta este o declaraţie autentică
din partea lui Tenji Gelu, şerpaşul în cauză.
Acesta jură că dra Cox avea vederea înceţoşată
şi nu a avut cum să vadă nici unul din evenimentele în cauză.
Minte. A minţit tot timpul.
Mă urăşte pentru că l-am acuzat că mi-a furat telefonul meu prin satelit.
Onorabil Lord, în aceste circumstanţe,
solicităm excluderea drei Cox de pe lista martorilor reclamantului.
Cu regret, sunt de acord.
- Mă ocup eu. - Nu, e în regulă.
Mamă, mă ocup eu.
- Eşti bine? - De ce, pentru că fac curat?
Da.
Ai de lucru. M-am gândit să te las să lucrezi.
Eşti adorabil.
Haide.
Ştii că o să se întâmple oricum, aşa că nu te mai opune.
Ce bine e. Mulţumesc.
- Ce mai face tata? - Bine.
- Te porţi frumos cu el? - Dacă mă port...?
Da. Adică, ştii tu.
Ce?
Ţi se pare că semăn cu el?
Dacă aşa mi se pare?
Nu.
Serios?
Eşti diferit. Cu totul diferit.
- De ce? - Am vrut să ştiu.
Deschid eu.
- Diane. - Da.
Scuze, Alicia.
Am venit aici pentru...
Încerc să dau de Peter, iar de la birou mi-au zis că e acasă.
Nu e aici.
Îmi pare rău, Alicia.
Nu aş fi îndrăznit să-ţi fac asta, dar ai un minut la dispoziţie?
Concurăm cu alte două firme
pentru preluarea cazurilor civile ale procuraturii.
Ar fi foarte profitabil, după cum ştii.
Dar Peter ne-a cerut să fim auditaţi de Departamentul de Impozite.
Iar asta ar fi foarte neplăcut.
Grace, vin imediat.
- Câţi ani are? - Paisprezece.
Frumoasă vârstă.
I-am sugerat lui Peter să folosim un auditor independent,
dar el insistă pentru un audit oficial.
Asta presupune să ne expunem într-un mod alarmant.
Nu sunt sigură că...
Am verificat la celelalte două firme din cursă
şi lor nu li s-a cerut aşa ceva.
Mă întrebam dacă e ceva ce ar trebui să ştiu
de ce Peter ne cere asta numai nouă?
Diane, am muncit din greu
să-mi ţin viaţa personală separată de cea profesională.
Ştiu şi respect asta.
Dar trebuie să ştiu dacă Peter face acelaşi lucru.
Nu ştiu cum să-ţi răspund la asta.
Lasă-mă să te întreb altfel.
Dacă m-ai asista în luarea acestei decizii,
ce m-ai sfătui?
Să accept sau nu auditul?
Te-aş sfătui să nu-l accepţi.
Ai un apartament încântător, Alicia.
Mulţumesc.
Proba nr.2.
'Neaţa.
Să aud ce ai.
De fapt, am discutat cu dra Sharma şi ne-am hotărât să-ţi refuzăm oferta.
Dar îţi mulţumim.
- Glumiţi, nu? - Nu.
Dar mulţumesc.
Ce dracu înseamnă asta?
Nu puteai să-mi spui la telefon?
Ba da, dar nu ţi-aş mai fi răpit atât timp.
Du-te dracului.
- Ce se întâmplă aici? - Nu-mi place să fiu folosit.
Despre ce vorbeşti? Cum te-am folosit?
Ai de gând să te alături unei campanii republicane pentru prezidenţiale.
- Nu am nimic de comentat. - Dar tipul e prea cuminte.
Nu găseşti nici măcar un singur lucru în neregulă la el.
- E prea frumos, ca să fie adevărat. - Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Bine.
şi?
Tu nu ai bani ca să-l verifici personal,
aşa că mi-ai dat de înţeles că ai dori să mă angajezi,
ca să-l verific eu pentru tine, pe banii mei.
Vechiul truc al pescarului sărac.
Îl laşi pe turist să arunce plasa, apoi te duci tu şi scoţi peştele.
Da, Mickey, spune-mi când ai fost ultima oară la pescuit.
Aşa că termină cu tâmpeniile astea, bine?
- Acum o să începi să mă jigneşti? - Da. Şi de abia am început.
Bine.
Cum ţi-ai dat seama?
- Nu. - Haide, te voi angaja.
Nu, uite cum stă treaba.
Prima oară, te vei duce şi-ţi vei oferi serviciile acelui republican,
apoi mă angajezi pe mine.
Am făcut-o deja, m-a angajat.
Nu. Au avut două întâlniri, dar nu a acceptat încă slujba.
Du-te şi angajează-te.
Şi o să lucrezi pentru un republican?
Tipul ăsta nu mă deranjează, nu e atât de rău.
Bine. Te sun mâine.
Fără resentimente, bine?
- Du-te. - Aşa sunt afacerile.
- Du-te! - Bine. Ne mai vedem.
O să mai apelez la tine.
Sunt banii tăi.
- Dle Cardiff, bună seara. - De fapt, bună dimineaţa.
Da. Desigur, bună dimineaţa.
Cu un an înainte de a escalada Everestul, dle Cardiff,
aţi escaladat cu succes munţii Trango din Pakistan.
Corect?
- Trango II, ca să fiu mai exact. - Trango II.
În timpul escaladei, v-aţi întâlnit cu o echipă japoneză, nu-i aşa?
Să vedem. S-a întâmplat demult.
De fapt, nu numai că v-aţi întâlnit cu ei,
dar aţi luat coardele şi pitoanele unui alpinist japonez pe moarte.
Dacă aş putea să-mi întreb distinsul coleg la ce materiale face referire.
La cartea "Numai în mai", povestea unei expediţii franceze
- în munţii Trango. - Da, de asta mă temeam.
Onorabil Lord, dl Cardiff a câştigat anterior un proces
deschis împotriva editorului acestei cărţi.
A fost considerată defăimătoare şi, prin urmare,
nu poate fi menţionată în prezenta procedură.
Daţi-mi voie să vă întreb altceva, atunci.
În acea expediţie, cea despre care vorbeam...
Scuze că întrerup din nou, Onorabil Lord,
dar, urmare câştigării procesului împotriva cărţii menţionate,
dl Cardiff a obţinut un ordin de interdicţie totală,
ceea ce înseamnă nu numai că nu putem discuta despre carte,
dar ne este interzis să discutăm şi despre evenimentele
descrise în acea carte.
- Fii serios. - Chiar şi solicitarea colegului meu
trebuie eliminată din dosar.
E ca şi cum cartea şi evenimentele prezentate,
şi chiar şi cele îndoielnice, nu ar fi existat niciodată.
Cu excepţia cazului, desigur,
în care ar fi discutate în presa engleză, Onorabil Lord.
Da, vom solicita un ordin de interdicţie
care să nu permită discutarea despre interdicţie.
Numai în Anglia.
Îmi pare rău, dar nu era necesar să spui asta.
Trebuie să ne folosim de cartea asta. cu expediţia de pe Trango.
Ne indică un tipar comportamental abuziv.
- Unde te duci? - Am o idee.
Nu e nimic aici. După ce trebuie să mă uit?
Nu înţeleg care este scopul acestei pagini.
Eli, mai ai echipa aia de tocilari?
Bună, Alicia. Tu ce mai faci?
Mai ai postacii ăia care lansau mesaje pe internet?
Da. De ce? De ce ai nevoie?
Am nevoie de nişte mesaje.
Zânele internetului şi-au făcut treaba peste noapte.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
100.000 de mesaje, Onorate Lord.
Ordinul de interdicţie şi acţiunile dlui Cardiff
au ajuns acum în presa engleză.
E o obscenitate, Onorabil Lord.
Ziarul Chronicle, din dimineaţa asta:
"Ce a făcut Oliver Cardiff pe pantele muntelui Trango II?"
Onorabil Lord, unde mai e respectul pentru legile noastre,
dacă orice pungaş cu un calculator şi un cont pe Twitter,
poate încălca un ordin legal de interdicţie...
Îmi cer scuze, dle Thrush, dar nu am terminat.
Da.
Continuaţi, vă rog, dle Brannon.
Acţiunile dlui Cardiff în timpul expediţie sale din Pakistan
constituie acum un subiect de îngrijorare în presa britanică, Onorabil Lord.
Prin urmare, nu mai am nevoie de manuscrisul cărţii "Numai în mai",
pentru a putea pune acele întrebări.
Noi considerăm că stricteţea
ordinului de interdicţie se aplică în continuare.
Nu am greşit cu nimic.
Nu aţi luat coardele şi echipamentul de căţărare
de la echipa japoneză de pe Trango II?
Nu am greşit cu nimic.
Atunci de ce cei din echipa franceză au spus că au găsit la dvs
pitoanele japonezilor?
Noi nu folosim pitoane.
Suntem alpinişti eco.
Noi folosim carabiniere şi asigurări mobile.
Da, pe care le-aţi luat de la un alpinist japonez.
Era pe moarte.
Această ipocrizie e uluitoare.
Tu, Danny, erai pe K2 când a murit un alpinist coreean.
Ştiu sigur că ai trecut pe lângă el, în drum spre vârf.
- A fost altceva. - De ce?
Pentru că nu era fratele tău?
A murit îngheţat, iar tu l-ai lăsat acolo.
Şi eu l-aş fi lăsat. Orice alpinist l-ar fi lăsat.
De ce?
Pentru că am fi murit şi noi, dacă l-am fi cărat până jos.
Asta e legea în zona morţii.
Cu toţii ştim că nimeni nu ne va căra.
Şi la fel aţi făcut şi dvs pe Everest.
Evenimentele descrise de Danny în carte sunt nişte minciuni.
Chiar dacă aţi trecut pe lângă muribundul Robert Lambros pe Everest?
Cartea, aşa cum este, e o minciună.
Dle Cardiff, plănuiţi o nouă expediţie?
Da.
- Când? - Nu răspunde.
Peste o lună, în Patagonia.
Onorabil Lord, există o excepţie justificată
de la legea calomniei.
Şi care ar fi aceasta, dle Brannon?
Atunci când textul are natura unui avertisment.
Dl Cardiff a dovedit că e predispus să abandoneze alpiniştii răniţi.
Acum, dacă această carte e ca un avertisment pentru alpinişti,
nu mai este nevoie să se facă sarcina verităţii.
Prin urmare, vă solicit să respingeţi acest proces,
deoarece această carte este un avertisment, Onorabile Lord.
Onorabil Lord, aceasta este o interpretare ciudată a legii.
Nu, dle Thrush. Îmi pare rău.
Nu mi se pare deloc ciudată.
De fapt, mi se pare chiar corectă.
Îi dau dreptate dlui Brannon, motiv pentru care resping cererea.
Îmi cer scuze, Onorabil Lord.
Mulţumesc, serios.
A fost o plăcere.
Deci nu ai fost de acord cu auditul.
Isteţ.
Alicia s-a despărţit de soţul ei?
E problema noastră?
Atunci când are efecte şi asupra firmei, da, e problema noastră.
Şi sunt efecte asupra firmei?
Will.
Asta e viaţa mea.
Şi a ta, de altfel.
Alicia s-a despărţit de soţul ei?
Întreab-o pe ea.
Nu ne permitem să fim duşmanii procurorului general.
- Nu suntem. - A vrut să ne auditeze.
Pentru că vrea să conducă un departament curat.
E o nebunie.
Trebuia să lucreze în avantajul nostru.
Dacă ne produce probleme, trebuie să o dăm afară.
Nu ne va produce.
Dar dacă o va face?
Atunci...
o vom da afară.
Dacă ne produce probleme, o dăm afară.
Contez pe tine pentru asta?
Da.