Din episoadele anterioare...
Draga mea, Cassie,
dacă găseşti scrisoarea, înseamnă că am murit,
lucru pentru care îmi pare rău.
Nu mi-am dorit să ai aşa o viaţă.
Însă nu e uşor să te împotriveşti destinului.
Bună, eu sunt Diana!
- Ai văzut-o? - Ieri a sosit.
Noi suntem diferiţi. Tu eşti diferită. Eşti o vrăjitoare adevărată.
Acum că e aici, avem puteri adevărate.
- Un cerc complet are şase persoane. - Tu întregeşti cercul.
Are darul magiei.
Poţi s-o convingi pe Cassie să facă ce vrem?
Cercul o va convinge, fără ca măcar să-şi dea seama.
Mama i-a făcut lui Heather un lucru mai rău decât moartea.
Nu s-a mişcat de 16 ani.
Cred că ea a fermecat-o pe Heather.
Oriunde există vrăjitoare, răul apare.
Încercau să folosească puterea mamei tale.
Încerca să se oprească.
Demoni!
Trebuie să aflăm ce s-a întâmplat acum 16 ani.
Trezeşte-te, întârziem. Ai murit?
Mă doare capul îngrozitor.
Lasă-mă!
- Ce naiba? - Ţi-am spus că mă doare capul.
Îmi pare rău. Nu mă simt prea bine.
Traducerea şi adaptarea: Shadow @ www.titrări.ro
CERCUL SECRET Sezonul 1, Episodul 5
Ai apucat să dormi noaptea trecută?
Puţin.
Nu-mi vine să cred c-ai văzut acel teribil accident.
Săraca femeie.
Ştiu.
A fost o prietenă a mamei tale... Heather Barnes. Ştiai?
Nu.
Multă vreme a fost bolnavă. N-a ieşit din casă.
Nu-mi pot imagina ce căuta prin zona asta.
- Tu ce-ai făcut noaptea trecută? - Mai nimic... veneam acasă.
- De unde? - De nicăieri.
Pierdusem timpul...
Mă bucur că ţi-ai făcut prieteni atât de repede.
E de-nţeles... Era normal să vă întâlniţi.
- Ce vrei să spui? - Doar că aveţi multe în comun.
Şi părinţii voştri au fost prieteni apropiaţi.
E un oraş micuţ... asta e.
Mama şi prietenii ei au trecut prin multe împreună.
În cele din urmă, s-a terminat tragic.
Ar trebuie să plec. Şcoala...
Ce-ai spune dacă aş pregăti cina? Mi-ar plăcea să mai discutăm.
Sigur.
Poţi să vorbeşti cu mine despre orice. Ştii lucrul ăsta, nu?
- Ai grijă! - Pardon?
Îmi pare rău, dnă Chamberlain. Nu ştiu ce-i cu mine.
Mă simt tare aiurea.
- Nu-i nimic. Ai grijă pe unde mergi. - O să am. Îmi cer scuze.
De ce nu-i pot spune bunicii? Poate ne ajută.
Ce ne facem dacă îi spune tatălui meu sau părinţilor noştri?
Habar n-am. Tu să-mi spui.
Ne-au minţit toată viaţa. E clar că nu vor să ştim nimic.
Dacă află că ştim, ne-ar lua tot ce avem.
Puterea noastră? Cum?
Una dintre ultime însemnări din grimoar
vorbeşte cum cercul părinţilor noştri a fost pedepsit pentru acţiunile lor.
Cum le-au fost luate puterile.
De către cine?
În grimoar sunt numiţi "premergători". Cred că e generaţia anterioară.
Cum ar fi bunica mea.
- Ea încă mai are puteri? - Cred că da.
Încă un motiv în plus, să nu-i spunem că şi noi facem vrăji.
Nu-mi place să mint. Mai târziu, iau cina cu ea.
Încă o noaptea în care mă prefac.
Ştiu cum e, crede-mă.
Însă toţi vrem să aflăm ce s-a întâmplat acum 16 ani.
Dacă, în momentul când "ieşim la lumina", înseamnă că n-o să mai aflăm nimic?
Heather Barnes a fost ucisă seara trecută, lângă reşedinţa Blake.
Ştiu. Chiar în faţa copiilor noştri.
Crezi că le-a spus ceva?
Ar fi trebuit să fi fost catatonică, pentru tot restul vieţii.
Nici nu ştiu cum de-a reuşit să iasă pe uşă.
Am ştiut că întregirea cercului o să atragă atenţia asupra noastră.
Însă n-am crezut că vor fi în pericol. Nu atât de repede.
Din cauza asta vor încerca să afle adevărul.
Încă nu suntem pregătiţi să-i protejăm de ce-ar putea afla.
O să fim pregătiţi. Luna Însângerată e în seara asta.
Am totul pregătit.
Să vii pe vapor la ora 22:00. N-ai vrea să pierzi ce se întâmplă.
Aşa e.
Ce-ai spune să folosim telefoanele pentru asemenea conversaţii?
Dar îmi place atât de mult să te văd personal.
Tatăl tău e aici. Cred c-o să fii exmatriculată.
- Nu ştiai? - Ce să ştiu?
Părinţii noştri sunt împreună. E drăguţ, nu?
Doamne!
Ai păţit ceva?
- Nick. - Da, sunt Nick. Eşti bine?
Sunt bine, însă am nevoie de ajutorul tău.
- La ce? - Am găsit grimoarul familiei mele.
Pe bune?
- Însă nu vreau ca ceilalţi să ştie. - Unde l-ai găsit?
Căutăm un lănţişor printre lucrurile mamei mele şi i-am găsit jurnalul.
A scris că a ascuns grimoarul familiei în pădure, pentru a fi protejaţi.
Mă ajuţi să-l caut?
Doar noi doi o să facem vrăjile?
- Ar fi super tare. - Ar fi secretul nostru.
Cred c-ai citit greşit. Nu-i nimic aici.
Crede-mă, e aici.
- Eu nu mai pot. Cred că leşin. - Nu mai fi aşa papă-lapte şi sapă.
Ce naiba? Cred că are o tonă.
- Eşti sigură că grimoarul e aici? - Exact asta căutăm.
- Cum e puiul? - Delicios. Mulţumesc.
- Cum a fost la şcoală? - Bine.
Cum e la... scoală.
Mai avem puţin şi o să vorbim despre vreme.
Scuze.
Ce e?
Felul în care ai mişcat din nas... Exact ca mama ta.
Serios?
Ea cum era, la vârsta mea?
Ca şi tine, frumoasă. Puternică...
Foarte inteligentă.
De ce-a plecat de aici?
Mama ta mi-a ascuns multe lucruri. A crezut că n-o să înţeleg.
Poate şi tu crezi acelaşi lucru.
Când avea probleme... nu-mi dădeam seama.
Dacă am fi fost mai apropiate, dacă ar fi venit la mine...
aş fi putut-o ajuta.
N-o să-mi iert niciodată.
Odată ce mama îşi punea ceva în cap...
Vezi? O cunoşti mai bine decât crezi.
Te rog să nu faci aceeaşi greşeală, Cassie.
VENIŢI LA MINE. GRĂBIŢI-VĂ.
- S-a întâmplat ceva? - Nu.
- Vrei şi desert? - Trebuie să mă întâlnesc cu cineva.
N-o să stau prea mult.
Mulţumesc pentru cină.
Mă întorc repede.
Hai s-o deschidem.
- N-o atinge. - Ce te-a apucat?
Asta-ţi doreai... grimoarul.
Mama a fermecat-o pentru a o proteja. Nu se va deschide până nu inversăm vraja.
Încep eu.
Încuietoarea e veche. Pun pariu c-o pot deschide.
Am spus "nu". Ce n-ai înţeles?
Ce-i cu atâta grabă?
Spune-mi că nu-i ceva legat de viaţa ta sexuală.
E o surpriză. Lasă-mă puţin să pregătesc vraja.
Mi-ai trimis SMS să mă grăbesc aici şi acum vrei să aştept...
...împreună cu el.
Aşteaptă!
Am găsit grimoarul mamei mele.
Parcă stabilisem că n-o să spunem nimănui.
E prietena mea cea mai bună. Nu fi fraier.
Încă un grimoar? Pe bune? Unde?
- Haideţi să-l deschidem. - Încuietoarea e fermecată.
- I-ai spus Dianei? - Nu. Doar noi ştim.
- Şi el? - De el aveam nevoie să sape.
- Grimoarul e pentru noi două. - Am crezut că e pentru noi doi.
Vrei să mă ai la mână, la fel ca Diana?
Niciodată. Eşti prietena mea cea mai bună.
Aş face orice pentru tine.
- Bună, Dawn! - Am venit prea devreme?
- Ai spus ora 22:00. - Nu, e numai bine.
- Vin? - Nu...
Avem de lucru.
Desigur, totul e pregătit. Trebuie doar să aprind lumânările.
Mai avem 15 minute. Sigur nu vrei ceva de băut?
Bine.
Vrei cristalele la fel de mult ca mine, nu?
Normal.
Să ne redobândim adevăratele puteri.
Atunci, nu-ţi pierde concentrarea.
De când găteşti?
Nu gătesc, însă am găsit reţeta pe net şi am urmat instrucţiunile.
A fost incredibil.
Minţi.
Ştiu, e dezgustătoare. Sunt o bucătăreasă îngrozitoare.
Nu-i adevărat, eşti tare adorabilă.
Îmi era dor de aşa ceva.
Parcă n-am mai fost singuri de atât vreme.
Îţi aminteşti când noi doi eram singurii vrăjitori?
Da, şi tu ai stricat totul, spunându-le celorlalţi.
Câteodată, îmi doresc să nu fi găsit grimoarul.
Aşa am fi fost... normali.
Păi... poate dimineaţă îţi gătesc eu ceva la fel de prost.
E vremea pentru desert.
- Nu ne trebuie farfurii şi linguri? - N-avem nevoie.
- Ţi-a scăpat ceva. - Zău?
Nu... nu acolo.
Uite încă una.
Încetează!
- Am primit SMS-ul tău. - I-ai spus ei?
Ce naiba, Melissa?
De câte vrăjitoare e nevoie să deschizi o valiză?
De şase... cred.
- Ce? - Îmi pare rău.
Nu credeam că o să vii, dacă ai fi ştiut.
E nevoie de tot cercul, pentru că vraja să funcţioneze.
- De ce? Ce-i aici? - Grimoarul Melissei.
Pe bune? Păi... hai să-l vedem.
De ce se grăbeşte toată lumea să deschidă o amărâtă de valiză?!
Ce-ar fi să verific unde sunt Adam şi Diana?
Spune-le să se grăbească. Nu mi-au răspuns la mesaje.
Da, nu uita să le spui să se grăbească.
Aţi văzut?
- Ce s-a întâmplat? - Valiza s-a mişcat.
Valizele nu se mişcă.
Asta s-a mişcat.
S-a mişcat din nou.
Nu vă apropiaţi de ea!
Melissa, ce-i în valiză?
O să vezi.
Cine tot trimite mesaje?
Ce e?
E Cassie. Au probleme.
Ce naiba era cu faţa ei?
- A fost acelaşi lucru ca şi la Heather. - Un demon?
Cred că da... Nu ştiu cum arată demonii.
Arată ca nişte şerpi care se târăsc pe sub pielea oamenilor?
Hai să plecăm naibii de aici.
Nu putem pleca. Trebuie să scoatem chestia aia de acolo.
Cum? Mama n-a putut să o ajute pe Heather,
iar noi nu ştim doar câteva vrăji.
Nu-mi pasă. Trebuie s-o salvăm.
- Ai dreptate. - Bine. Cum o facem?
- Oameni buni? - Nu ştiu.
Ai păţit ceva?
Ce naiba?
Nu e ceea ce crezi.
Nici măcar pe aproape.
Poate că demonul a ieşit din Heather şi a intrat în Melissa.
- Aşadar ce e în valiză? - Se pare că nu e un grimoar.
Ţine-o, Nick!
Dă-mi drumul! Lasă-mă în pace!
Ce s-a întâmplat?
Melissa?
Nick.
Capul meu...
Ce s-a întâmplat?
Ce s-a întâmplat. De ce vă holbaţi la mine?
Eşti bine?
Nu-mi simt mâinile. Chestiile asta mă taie pe interior.
- Hai să le scoatem. - Nu le scoate.
- Nu e ea. - Ba da.
Nu, se preface.
Nick, nu-i asculta. Am dureri.
Ratat nenorocit!
Ce ne facem? O să-şi facă singură rău.
N-o putem ţine legată la nesfârşit.
Mă pot uita în grimoar, însă e mult peste nivelul meu.
Ştiu ce trebuie să facem. Însă trebuie s-aveţi încredere în mine.
A sosit vremea. Să începem.
Cristalul va absorbi lumina lunii,
o va refracta asupra hărţii şi-i va identifica pe ceilalţi.
Şase cristale, odinioară unite ca şi un întreg...
Unite chiar şi acum.
Thrughain adhar, Thruagort isham.
Thrughain adhar,
Thruagort isham.
Nu.
- N-avem destulă putere. - Hai să încercăm din nou.
Cristalul e mort. L-am folosit prea des. Fir-ar să fie.
- Ia-mă de mână... - Nu te-ai prins, Charles?
S-a terminat.
Un an întreg, am aşteptat nenorocita asta de lună.
Cel puţin, am legat cercul.
Fără încă cinci cristale, cercul nu ne dă puterile înapoi.
N-avem nimic.
- O să caut altă metodă. - Nu.
Am fost o proastă, crezând că mă poţi ajuta.
Bunico!
Ce e? Ai păţit ceva?
Ai spus că mă poţi ajuta. Ai spus că pot avea încredere în tine.
Normal că poţi. Uşurel... Încearcă să respiri.
N-avem timp. Am dat de probleme.
Cine? Spune-mi ce s-a întâmplat?
Ştiu ce sunt. Ce eşti tu... ce a fost mama...
Sunt vrăjitoare.
Şi am nevoie de ajutorul tău.
S-a auzit un şuierat?
Faceţi ce spun sau îi tai gâtul!
Melissa, n-o face. Melissa, te rog.
Ascultă... Ce naiba...
Împotriveşte-te! Luptă-te! Ştiu că eşti acolo.
- Ştiu că mă poţi auzi. - Te aud şi-ţi spun să-ţi ţii gura!
Melissa, nu!
- Haideţi, suntem trei. - Nu te prosti.
- Nu facem ce spune. - Faye, nu.
Concentraţi-vă asupra foarfecii.
Căldura soarelui, arzi ca focul!
Gata...
Vreţi să mai încercaţi şi alte şmecherii magice?
Nu? Atunci, e rândul meu.
Faye, foloseşte-o pentru a face un cerc în jurul valizei.
Hai odată!
Repetaţi împreună cu mine...
Incipio serpus malum.
Repetaţi!
Incipio serpus malum.
Am adus ajutoare.
Aţi ajuns prea târziu!
Kleidaria klodanum.
- Repetaţi incantaţia! - Nu!
Atunci, voi sunteţi vinovaţi de moartea lui!
Jigodie!
N-ai puterea să mă opreşti, bătrânico.
- Nu sunt singură. - Ăştia? Ei nu înseamnă nimic.
Nu vorbeam despre copii.
Ia-l de lângă mine.
Cassie, adu-mi sacoşa.
Cineva să rupă cercul! Repede!
Luaţi cele trei lumânări. Puneţi-le în jurul sacoşei.
Aprindeţi-le într-un cerc, în sensul acelor de ceasornic.
Acum, salvia. Aprindeţi câte puţin, în fiecare lumânare.
Grăbiţi-vă. Nu avem mult timp.
Melissa? Melissa, ştiu că eşti acolo.
Te-am văzut. Revino la mine.
Revino la mine, te rog.
Vin alb, te rog. Ba nu, burbon.
Încetaţi! Ce se întâmplă?
Cassie, scoate băţul acela din sacoşă.
Nu!
Consummetum est.
Aprinde-l.
Nu, te rog...
Dumnezeule, nu! Nu, opreşte-te!
Diablo fuge.
Opreşte-te!
Nick, ajută-mă, te rog!
Nu e posedată. Dă-i drumul.
Posedată? Ce tot vorbeşti?
A plecat demonul?
A plecat din Melissa, însă are nevoie de altă gazdă.
E în altcineva. În cineva din camera asta.
De unde ştii că nu e el?
- Diana, fii serioasă. - Ar putea fi oricine.
Da, păi... eu te votez pe tine.
Poate e bunica? Ea e cea cu ideile trăsnite.
- Ea ne-a salvat. - Încetaţi!
Încetaţi!
Opriţi-l!
Nick!
Cu grijă...
- Ce sunt? - Demoni, în formă de şarpe.
- Aveţi gaz pentru brichetă? - Acolo pe masă.
Singura cale să distrugi un demon, e să-l îneci...
...sau să-i dai foc.
La trei.
Unu... Doi...
Trei!
- Încuietoarea! - Ia astea.
Înapoi!
Nu, înapoi!
Trebuie să-l găsim pe Nick până nu răneşte pe cineva.
O sun pe mătuşa lui, să ne anunţe, în caz că apare.
Ce încearcă să facă?
Să posede pe cineva. Demonii au nevoie de formă umană pentru a fi eficienţi.
Şi nu există o "formă" mai puternică decât un vrăjitor.
E Nick.
Adam, vreau să-mi aduci valiza la bar.
Dacă nu, îi dau foc!
Poţi să verifici, însă sunt sigur că taică-tău a leşinat, în spate.
Vrea să-i duc valiza, altfel o să ardă barul.
Tata e acolo.
- Mă duc eu. - Vin cu tine.
- Nu. - Ba da.
Vei avea nevoie de ajutor.
Atunci, venim şi noi.
- Bună, Dawn! - Salut, Nick!
Pentru tine, sunt dna Chamberlain.
- Nick nu mai e aici. - Şi tu cine eşti?
Cred că numele pe care l-ai folosit când m-ai invocat, a fost...
Abaddon.
Ne reîntâlnim...
Dumnezeule.
- Avem afaceri neterminate. - Ce vrei?
Am venit să fac ceea ce mi-e sortit. Vreau cercul.
Nu. Lasă-i în pace pe copii.
Vin încoace... să-l salveze pe Nick.
Îmi trebuie un corp nou. Al tău e numai bun.
Nu aici.
Alo?
Hai într-un loc mai retras.
Ce spui de docuri?
Acolo nu ne aude nimeni.
Putem rezolva problema, Nick... sau Abaddon.
Nu trebuie să ucidem pe cineva.
Fă ce vrei cu mine, însă, te rog, pe ei, lasă-i în pace.
Mi-e teamă că nu pot face aşa ceva.
Vreau ceea ce tu vrei... Cercul... Puterea lor...
Nu sunt puternici. Nu ştiu nimic.
Sunt îndeajuns de puternici.
Şi acum?
Ştii ce trebuie să facem.
Cristalul nu are energie... Fără putere, nu putem face nimic.
- Trebuie să-l înecăm. - Pentru numele lui Dumnezeu, Dawn.
Îi voia pe copii, Charles. Pe toţi.
N-avem de ales şi ştii lucrul ăsta.
E riscant, însă numai dacă înecăm demonul, îl putem salva pe Nick.
Haide.
La naiba, Nick, unde eşti?
Verific afară.
Eu mă uit în spate.
Dl Meade, ce faceţi?
- Ce faceţi? Opriţi-vă. - Nu e Nick.
Încetaţi, vă rog!
Opriţi-vă!
Vă rog, încetaţi.
- Ce se întâmplă? - Nu moare.
Cum te simţi?
Sunt bine...
- Ce s-a întâmplat? - Nu-ţi aminteşti?
Demoni. Posedare...
Ai fost tare răutăcioasă cu mine...
De când m-am trezit, nu pot...
Totul e vraişte în capul meu.
Mă bucur că eşti bine.
Unde-i toată lumea? Unde-i Nick?
Bună!
Da...
Bine...
În seara asta, am ucis un băiat..
Am ucis un demon.
Gândeşte-te pe cine am salvat.
Am făcut ceea ce trebuia.
Nu trebuia să facem nimic din ce am făcut.
Am ucis un băiat, un copil...
Nimeni n-ar trebui să facă aşa ceva.
Mi-ai salvat viaţa. Mulţumesc.
Au spus că s-a lovit la cap când a căzut.
Cel puţin, aşa cred cei de la poliţie. Au spus că a fost un accident.
Aşadar s-a înecat?
Poate a încercat să alunge demonul chiar el.
Din totdeuna, a suferit mai mult decât noi toţi.
Era orfan de ambii părinţi...
- N-a ştiut cine a fost... - Ştiu.
N-aş suporta să te pierd.
N-o să mă pierzi.
Promiţi?
Dacă ţi-aş fi spus mai devreme despre cerc,
acum ar fi în viaţă.
Nu e vina ta. Nimic din toate astea.
Sunt prea multe secrete, de prea multă vreme.
Nu vreau ca şi noi să avem secrete.
Atunci, te rog, spune-mi...
Ce s-a întâmplat în noaptea incendiului?
De ce-a fugit mama de aici? De ce-a fugit de tine?
Aş vrea să ştiu.
Însă niciodată n-am ştiut.
Mi-e dor de ea... în fiecare zi.
Şi mie.
La ce e bună vrăjitoria, dacă nu-i poţi salva pe cei pe care îi iubeşti?
Dacă ar fi atât de simplu...
N-avem o viaţă uşoară, Cassie,
iar vrăjitoria n-a fost niciodată ceva distractiv.
E periculoasă. Şi atrage întunericul.
Din cauza asta, mama ta a încercat să te ferească de ea.
De asta, am încercat eu să o feresc pe ea.
- N-a prea reuşit, nu? - Nu, n-a reuşit.
Niciodată nu reuşeşte.
N-o să permit să ţi se întâmple ceva, Cassie.
Promit.
Traducerea şi adaptarea: Shadow @ www.titrări.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro