Traducerea şi adaptarea: danatom
Din episoadele anterioare
A dracu' ciudăţenie! Şerpi!
Nu e un amator.
Ce dracu'?
Debra Morgan, vrei să...
Ai înnebunit?
Ce caută aici jigodia asta?
Fratele Sam?
Un fost puşcăriaş, devenit preot.
Are un atelier auto unde a angajat foşti puşcăriaşi.
Nu poate fi un om al Bisericii.
E un ucigaş.
Te numesc locotenent la Brigada Omucideri.
Fir-ar să fie! Vorbiţi serios.
Mă bucur foarte mult.
E timpul ca un poliţist bun să aibă funcţia asta.
Dacă Matthews te urăşte, de ce trebuie să plătesc eu?
Nu ştiu dacă omul s-a schimbat
sau doar se preface mai bine.
Întunecarea ta a dispărut?
E tot aici, dar mă lupt cu ea zilnic.
Vă rog să plecaţi de aici.
Nu plecăm fără prietenul nostru, Nick.
Eşti surd, fraiere?
Nu mă pot căsători cu tine. Îmi pare rău.
Doamnelor şi domnilor,
v-o prezint pe locotenentul Debra Morgan.
- Eşti bine? - Nu.
- Serios? - Da, cred că a trosnit ceva.
"Smokey şi banditul"
Ce-ar fi să lăsăm acum cursele de cai
şi să mâncăm micul dejun?
- E bun, nu? - Nu.
- Nu, Harrison! - Vreau căluţul meu!
La vârsta lui Harrison, totul e important.
Toate au un anumit rost. Chiar şi o bucată de plastic.
Ne jucăm cu căluţul mai târziu, da?
Mi-a luat 20 de minute să aleg cu ce mă îmbrac.
- Serios? - De ce? Nu arăt bine?
Ba da.
În fond, sunt tot eu. Eu, locotenentul.
Bine gândit.
Dispeceratul.
Posibilă crimă pe strada Euclid.
E la zece minute. Ne vedem acolo.
Te duci la locul crimei?
Laguerta nu venea niciodată la locul unei crime,
dacă nu era un caz foarte important.
Eu nu sunt Laguerta, da?
Tu decizi.
Fir-ar! Ai dreptate.
E prima mea zi.
Ar trebui să merg la secţie şi să mă ocup de cazul cu şerpii.
În afurisitul meu de birou.
Amice, să o asculţi pe Jamie!
Şi fără bomboane. Fac rău la burtică.
Ştim asta.
Baftă! O să te descurci grozav.
Mulţumesc.
De ce îmi faci asta?
Te rog, dă-mi drumul!
Nu pleci nicăieri,
până când nu te căieşti pentru păcatele tale.
Îmi pare rău! Îţi cer iertare!
Nu mie.
Domnului.
Cere iertare, Nathan.
Dacă eşti sincer, toate astea se vor termina.
Dacă nu, va fi mult mai rău.
Dar sunt sincer! Te rog, nu...
Atinge suta în 7,2 secunde
şi 800 de rotaţii pe minut.
În liceu, asta era maşina visurilor mele.
Nu conducea Smokey o maşină din asta?
Sau banditul?
Burt Reynolds.
Fiţi atenţi!
Cadavrul e aici.
Cine o fi?
După fusta scurtă şi ţigările ieftine,
aş spune că era o prostituată.
Un carnet de conducere?
Nu i-am găsit poşeta sau vreun act de identitate.
Trebuie să o întoarcem.
Uşurel...
N-a prea fost la sală.
- Unde naiba e Quinn? - Vine încoace.
Multiple lovituri
sau strangulare cu mâna.
Alege.
- Ai înnebunit? - Bine, am întârziat! Scuze.
Nu de-asta. Fata...
Ce faci, omule? Cum rămâne cu Deb?
Ne-am despărţit.
- V-aţi despărţit? - Da, acum trei zile. S-a terminat.
Îmi pare rău, n-am ştiut. Ce s-a întâmplat?
Locotenentul Morgan e de vină.
Ţi-a dat papucii fiindcă a fost promovată?
- Nu e stilul lui Deb. - Da?
Aceeaşi Deb ţi-a suflat funcţia.
Nu mi-a suflat nicio funcţie. Nu era de mine.
Ăsta e cusurul tău. Eşti prea cumsecade.
Îi laşi pe toţi să te calce în picioare.
Nu-i adevărat!
Asta s-o crezi tu, domnule Laguerta.
Ai noroc că avem treabă aici.
- Ceva interesant? - Are un dinte spart.
Nu mă miră. A fost maltratată. Probabil de asta.
Sau cineva a vrut să i-l smulgă.
Vei conduce şedinţa pentru prima oară.
Ai grijă să examinezi raportul sub toate aspectele.
- Aşa voi face. Acum citesc CV-uri. - CV-uri?
Trebuie să aleg un nou detectiv, care să mă înlocuiască.
Nu-mi permit să lucrez cu un om în minus.
Te pot ajuta.
Sam Harmon, de la Narcotice.
E foarte dezgheţat.
Iar tatăl lui e judecător.
Îl ştiu pe Sam. E un poliţist bun.
Minunat. Ţi-am fost de ajutor.
Sunt multe nume pe listă. E cineva din Chicago...
Lasă-l. Ai multe pe cap acum.
Nu-ţi trebuie complicaţii cu transferul cuiva, crede-mă.
Harmon e perfect.
Vrei să întocmesc eu actele?
Nu.
Mă ocup eu.
Haide!
Morgan.
Nu-i permite să-ţi bage ceva pe gât,
fiindcă aşa va face mereu de acum încolo.
Ţi-o spune domnul Laguerta.
Am înţeles. Mulţumesc.
Deb, unul dintre cele mai importante lucruri, în funcţia asta,
e să ştii cum să-ţi foloseşti resursele.
Acceptă ajutorul când îţi este oferit.
Nu uita, suntem o echipă.
Ţin minte când l-am găsit la tine sub pat.
Mai bine ar fi fost nişte reviste Playboy.
Puştii de-a opta erau obsedaţi de jucătorii de baseball.
Tu, de ucigaşii în serie.
Numai de unii.
"Zâna Măseluţă" era deştept...
şi arogant.
Nu l-au prins nici măcar când a lăsat un cadavru
în faţa casei şerifului.
Şi 15 prostituate la marginea şoselei.
Tuturor le lipsea un dinte.
Crezi că are legătură cu victima de azi dimineaţă?
Avea un dinte spart,
de parcă cineva ar fi încercat să i-l smulgă cu cleştele.
Gingia sângera.
Poate a fost bătută,
cum a zis şi Masuka.
Poate cineva a vrut să-şi amintească de vremurile vechi.
Crimele "Zânei Măseluţă" au fost comise în anii '80, Dexter.
Ucigaşul ar avea acum vreo 70 de ani.
Ce să caute în Miami?
De ce vin la Miami aşa de mulţi bătrâni?
Se spune că bătrâneţea e o a doua copilărie.
Te îmbraci colorat...
mergi cu tricicleta...
şi te joci cu mingea.
Abia am făcut faţă prîmei mele copilării.
Cred că nimeni nu rezistă celei de-a doua.
Locul acesta e foarte aproape de cel unde a fost găsită victima.
O scurtă plimbare pentru un pensionar activ.
- Vă pot ajuta? - Sper.
Aş vrea să-l aduc pe tata aici.
Are 81 de ani, dar e încă vioi.
- Să fie sănătos! - Coral Island e un loc minunat.
Vă răspund cu plăcere la orice întrebare.
Sunt aici şi rezidenţi din Oregon?
Tata e cam timid şi i-ar plăcea să locuiască
cu oameni care îi seamănă. Nu mă refer la chelie.
Să vedem.
Avem trei rezidenţi din Oregon.
Toţi foarte cumsecade.
Sunt sigură că tatăl dvs se va înţelege cu ei de minune.
Mă bucur.
Luaţi nişte broşuri
cu tot ce trebuie să ştiţi despre Coral Island.
Sunt şi nişte formulare. Le completaţi dacă decideţi
să-l aduceţi pe tatăl dvs.
Mulţumesc.
N-aş vrea să vă deranjez,
dar cafeaua miroase grozav.
Aş bea una.
Mă doare capul când simt lipsa cafeinei.
Ştiu cum e.
Vă aduc o ceaşcă. Mă întorc imediat.
Mulţumesc mult.
O femeie... Altul în scaun cu rotile.
Mai rămâne...
Walter Kenney.
A venit aici din Grants Pass, Oregon, acum cinci ani.
Cum îţi petreci tu cea de-a doua copilărie?
Ce-i asta?
Te descurci atât de bine încât îţi fac o surpriză.
E ceea ce cred?
Probele aflate la dosarul Ucigaşului cu Camionul.
Ai spus la curs că te interesează foarte mult acest caz.
Glumeşti? Eram obsedată de el.
L-am urmărit pas cu pas. Drăguţ din partea ta!
Asta e legitimaţia ucigaşului.
Şi minunea cea mare...
Să ştii...
Când detaliile cazului au fost date publicităţii,
am avut unghiile pictate aşa timp de o săptămână.
- E aiurea? - E aiurea că-mi place?
Ce se face cu lucrurile astea?
Rămân aici, ca probe.
Ce păcat!
Asta e istorie.
Începe şedinţa.
Ai venit!
Am fost la atâtea şedinţe!
De ce dracu' am emoţii?
Pentru că toţi vor să vadă dacă te descurci bine.
Fă-mi o favoare.
Când te întorci în biroul tău, caută cuvântul "retoric".
O să te descurci, Deb.
Avem multe de discutat, aşa că începem!
Mai întâi, crima de pe strada Euclid.
Cum stăm cu identificarea victimei?
Amprentele digitale ne-au condus la un nume.
Rosalia Davolos.
Arestată de multe ori, pentru prostituţie.
Am vorbit cu un comerciant local.
Strada aia era locul ei de muncă.
Ştim cine o suna?
Lista e lungă. Mulţi de "John".
Verificăm numele.
Analiza toxicologică?
Urme de cocaină în stomac.
Şi de gogoşi.
Să-i verificăm pe şmecherii din zonă.
Poate a intrat într-un bucluc sau a rămas în urmă cu vreo plată.
Am nevoie de cinci sau şase voluntari.
Nu vor reuşi să ajungă la bătrânul acela,
la ucigaşul în serie din Oregon.
Nu ştiu dacă eu voi reuşi, dar am şanse.
Am ajuns la crima cu şerpii.
Se pare că nu e implicat niciun cartel de droguri.
Nu-mi place să recunosc asta,
dar poate că fratele Sam avea dreptate
şi victima a plătit pentru faptele sale.
Asta nu înseamnă că cineva nu l-a făcut să plătească.
Dacă am face publice anumite detalii ale cazului,
cum ar fi şerpii?
Poate aflăm ceva.
Nu.
Asta ar prejudicia cazul când se va ajunge la proces.
Dacă nu prindem pe nimeni, nu se va ajunge la proces.
Detectivul Quinn are dreptate.
Spunem despre şerpi,
presa va publica asta şi, cine ştie,
poate că cineva va vorbi.
Cum rămâne cu procesul?
Quinn are dreptate.
Nu va fi niciun proces dacă nu arestăm pe nimeni.
Cred că merită să încercăm.
Angel, pregăteşte comunicatul.
Să-l am pe birou după amiază.
Tu nu crezi cu adevărat ceea ce spui, Nathan!
Trebuie să crezi ce spui!
Cred, jur!
Nu ştiu ce vrei de la mine!
Vreau să-i spui lui Dumnezeu că îţi pare rău.
Bine.
Te rog, Doamne...
Îmi pare rău pentru tot ce am făcut.
Iartă-mă!
Iartă-mă.
Iartă-mă...
Nu, stai!
Unde te duci? Dă-mi drumul!
Îţi spune ce vrei să auzi.
Crede că îi vom da drumul.
Cât mai trebuie să-l chinuim?
Ai inimă bună, Travis.
De aceea te-am ales.
Aici e vorba de mult mai mult
decât de suferinţa cuiva.
Trebuie să fim tari.
Dacă nu se purifică, nu putem continua.
Da.
O să-l aducem pe drumul cel bun.
Dar va dura.
Bună dimineaţa, Walter.
Poate e bună pentru tine.
Grupul lui Sam merge la golf.
Te poţi duce cu ei.
Eu nu am partener.
Dan.
Walter Kenney.
Sunt cam înţepenit, dar mă voi strădui să ţin pasul.
Adu maşina, da?
Greşeala vieţii mele
a fost să vin în locul ăsta mohorât.
De ce spui asta? Aici e foarte mult soare.
E soare doar câteodată.
În rest, doar ţânţari, umiditate
şi oamenii care nu vorbesc pe limba ta.
Ce caută un tânăr ca tine
la Coral Island?
Îţi place să-ţi pierzi vremea cu cadavrele?
Am venit pentru tata.
Vrei să-ţi ajuţi tatăl?
Du-l la marginea prăpastiei şi împinge-l.
Îi vei face o favoare.
De-aş mai fi în putere,
mi-ar prinde bine o macetă.
Parcă aş fi într-un nor toxic...
care trişează.
- Fir-ar să fie! - Eşti bine?
Mereu înţepenesc de şale când mă balansez.
Nu sta pironit!
- Trebuie să stau jos. - Bine.
Mi-am fracturat coloana acum doi ani.
De atunci n-a mai fost la fel.
Haide, uşurel.
Drăcia dracului!
Am terminat aici.
Du-mă la bar.
- Îmi trebuie ceva să-mi treacă. - S-a făcut.
Cu ce te ocupai în Oregon?
Am fost instalator, 25 de ani.
O slujbă de rahat, dar m-am ales cu o pensie.
Tot ce vreau acum e să joc golf.
Ar trebui să-ţi găseşti alt mod de a-ţi petrece timpul.
E ca naiba să nu poţi să faci ce îţi place.
Se referă la golf sau la faptul
că nu a putut să-i scoată dintele Rosaliei Davolos?
Walter Kenney poate fi cel mai ticălos moş din lume,
dar nu e un ucigaş.
Pe de altă parte, poate am renunţat prea curând.
Are un implant dentar.
În acelaşi loc de unde "Zâna Măseluţă" i-a scos dintele victimei lui.
Scuză-mă.
Alo?
Sunt Sam, de la atelierul auto.
Maşina ta e gata.
Bun. Când pot s-o iau?
Dacă vii înainte de ora 18:00,
nu te mai întâmpină câinele.
- Vin imediat. - Bine.
Eu plătesc. Plec să-mi iau maşina.
Am o groază de treburi
de făcut mâine şi, cu durerea asta de spate,
o să-mi fie greu să merg cu autobuzul.
Mă poţi duce tu?
Perfect. Nu mai am nevoie de un pretext
ca să dau de tine iar.
Stau la numărul 72. Vino să mă iei la 9:00.
Aş prefera să-mi scot un dinte.
Cu mare plăcere.
Unii nu pun ulei aici şi apoi se miră că...
Salut! Maşina ta e acolo. Vin imediat, Nick!
Fie binecuvântat! Nick a muncit pe brânci.
S-a lăsat de droguri şi a rupt-o cu vechea gaşcă.
Chiar vrea să se schimbe.
- Cred că eşti mulţumit. - Sunt mândru de el.
Nu-i uşor să-ţi schimbi viaţa.
Poate renunţa oricând, dar eu sunt un optimist.
Arată ca nouă. Ai făcut treabă bună.
A fost mult de lucru,
dar a ieşit o treabă bună.
Ascultă...
Ce faci duminică?
Mergi la slujbă?
De ce să merg la slujbă?
La slujba de la biserică.
Nu prea merg la biserică.
Da, mi-am imaginat.
Noi avem o reuniune,
o petrecere în aer liber.
- Ar fi grozav să vii. - Cam greu, duminica.
- N-are cine să stea cu Harrison. - Băiatul tău?
Da. Are doi ani.
Da? Adu-l şi pe el!
Nouă ne plac copiii.
O să-i placă. Ne jucăm cu mingea, facem grătar...
Şi o să avem un botez.
- Botez? - Da, al lui Nick.
Face marele pas către Domnul.
Va primi harul Sfântului Duh
chiar în Golful Biscayne.
Văd că încerci să mă faci un om bisericos.
Şi ce dacă?
Ţi-e frică să nu iei vreun virus?
- Nu sunt sigur că e de mine. - Sigur că e.
Ascultă...
Cred că va fi bine pentru tine
să petreci un timp cu cineva
căruia i-ai salvat viaţa.
Iar dacă se întâmplă să-L găseşti pe Dumnezeu,
nu ar fi o zi pierdută.
Doar o menţionare a lui Walter Kenney
în baza de date a poliţiei. Ca victimă.
Mama lui a fost condamnată fiindcă l-a molestat.
Trebuie să mă descarc, altfel explodez.
- Ce s-a întâmplat? - De toate.
Sunt şefa fostului meu iubit,
nu ştiu să mă port,
nu ştiu ce să fac, nici pe cine să angajez.
Am un teanc de hârtii pe birou, mai înalt decât mine!
Linişteşte-te. Stai jos.
Cred că am dat-o în bară cu promovarea asta.
Eram un poliţist al naibii de bun.
Îmi iubeam meseria.
Acum am parte doar de intrigi,
muncă de birou şi de Laguerta pe capul meu.
Deb, eşti fată deşteaptă. Doar nu credeai că va fi uşor!
Dar nici chiar aşa! Parcă toată lumea
aşteaptă să vadă cum cad în nas!
Nimeni nu vrea să cazi!
Bine, Laguerta s-ar bucura un pic dacă te-ai împiedica.
Ar deschide o sticlă de şampanie.
Eşti nouă în funcţie. Sigur te vei împiedica.
- Crezi că Laguerta n-a greşit? - Cum să nu?
Dă-ţi o şansă.
Eşti locotenent doar de o zi.
Dacă peste câteva luni tot ţi se va părea groaznic,
poţi să demisionezi, dar, până atunci,
dă-i înainte!
Iar dacă o dai în bară,
nu mă trage în jos după tine, că am nevoie de salariu.
Bine.
Indicatorul meu de panică e la maxim.
Bine.
Care mai e treaba cu Quinn?
Îmi lipseşte.
Serios?
E un tip de treabă. Ne-am simţit bine împreună.
A fost simplu. Fără pretenţii.
Măcar decizia asta a fost bună.
Eu şi Quinn n-am vrut să fie ceva serios între noi.
Plec.
Trebuie să mă ocup de crima cu şerpii.
Mulţumesc că m-ai liniştit.
Eşti grozav.
Ar fi bine să-ţi cer o mărire de salariu?
- Groaznic. - Vorbesc serios.
Du-te dracu'!
Poate că nu trebuia să accepte promovarea.
- Poate că nu e făcută pentru asta. - Oricum, n-ar recunoaşte.
Mama lui Kenney a fost arestată
după ce, în mod repetat, şi-a lovit fiul peste faţă, în public.
- Nu văd legătura. - Poate aşa şi-a pierdut dintele.
Walter Kenney are probleme din cauza mamei.
Îmi sună cunoscut.
Asta nu înseamnă că el e "Zâna Măseluţă".
Nu, dar e un motiv în plus
să-mi petrec ziua liberă cu "domnul rază de soare".
Ai spus la ora 9:00.
Sunt gata în câteva secunde.
Televizor, balansoar şi vedere spre parcare.
Asta nu era în broşură.
Fiul meu.
I-am dat totul
şi acum nici nu-mi răspunde la telefon.
Ai copii?
Eşti norocos.
Ticăloşi ingraţi!
Sug viaţa din tine şi apoi dispar.
Unde naiba sunt cheile?
E singur de tot.
I-a îndepărtat pe toţi de lângă el.
Iată-le!
Îmi pierd dracului minţile!
Abrams, de la 23.
Scos afară ca un gunoi.
S-a făcut loc pentru tatăl tău.
Fir-ar!
Asta e reţeta.
Ia-o tu, vrei?
Sigur.
Ia şi şase beri de la magazinul ăla.
Şi revistele Teen Ass, Nipple Parade şi Spanked.
Teen Ass, Nipple Parade şi Spanked.
Ăsta e omul pentru care am creat un album?
Daţi-mi...
Teen Ass, Nipple Parade şi Spanked.
Unele obiceiuri nu pier,
dacă te ţin balamalele.
E valabil şi pentru crime?
Mai oprim într-un loc şi ai scăpat de mine.
Mă întorc cu autobuzul.
Şi spatele tău?
Am medicamentul.
La revedere.
Ce greşeli faci în viaţă
ca să ajungi aşa la bătrâneţe?
Un spaţiu de depozitare, şase beri
şi nişte reviste porno.
Îmi trebuie notiţele tale de la interogatoriile
clienţilor victimei.
Mai lucrez la ele.
Ceva interesant?
Toţi sunt dubioşi, dar au alibiuri solide.
E gata raportul medico-legal privind crima cu şerpii.
Nimic nou, dar veţi observa că nu are greşeli de ortografie,
fiindcă l-a scris Ryan.
Ryan, nu-i aşa?
Eşti aici de o săptămână. Îţi place?
E Raiul pe pământ!
- Chiar şi lângă Vince? - Bună asta!
Îmi place la Omucideri.
Mereu m-au fascinat cei care fac fapte rele.
Asta pentru că şi tu ai ceva rău în tine.
Crezi?
Cred că ai mult rău în tine.
S-ar putea să ai dreptate.
Dar nu vei afla niciodată.
Putem vorbi puţin?
Mai avem de interogat clienţi de-ai Rosaliei.
- Până acum, nimic. - Nu e vorba de caz.
Vreau să ştiu ce crezi despre situaţia asta.
E în regulă.
Ţi-am împachetat lucrurile.
Nu trebuia s-o faci tu.
M-am gândit că eşti ocupată.
Poate nu aveai timp. Vreau să le iei mai repede.
Poţi veni oricând.
Sunt în garaj, lângă sacii cu îngrăşământ.
Quinn, ştiu că eşti supărat. Mi-ai arătat asta foarte bine.
Nici mie nu mi-a fost uşor.
Sunt sigur. Ai fost promovată pe neaşteptate.
Crezi că avansarea mea
are vreo legătură cu ce ni s-a întâmplat?
Nu, sigur a fost o mare coincidenţă!
Quinn, e o nedreptate!
E multă nedreptate pe lume. Am şi eu partea mea.
Poate o meriţi.
Nu lovi!
Trebuie să alegi, Nathan.
Vrei să fii salvat?
- Depinde de tine. - Da, te rog!
Te rog...
Doamne, izbăveşte-mă
de toate păcatele.
Iartă-mă pentru tot răul făcut!
Iartă-mă pentru...
Iertare!
E pregătit.
E de două ore în depozit.
Nu cred că şi-a aranjat colecţia de reviste porno.
Ca şi cutia mea cu lamele.
Sânge uscat la rădăcină.
Sunt de la victimele lui.
El e "Zâna Măseluţă".
Cel care a terorizat regiunea timp de 20 de ani.
Tot ce i-a rămas e o cutie cu dinţi.
Asta se întâmplă cu ucigaşii în serie
la sfârşitul vieţii?
Totul e pregătit.
Apartamentul lui Kenney va fi locul perfect.
Nu-l vizitează nimeni, iar menajera vine abia dimineaţă.
La noapte Walter Kenney va primi lovitura finală.
- Alo? - Sunt Walter.
- Am încurcat-o! - Ce s-a întâmplat?
Am coborât în altă staţie şi nu ştiu unde naiba sunt.
Am rătăcit pe străzi ore în şir.
- Fir-ar al dracu'! - Bine.
Linişteşte-te. Întorc şi vin să te iau.
Cum se numeşte strada şi ce autobuz ai luat?
321... Alatka.
Bine. Stai pe loc. Ajung în zece minute.
M-a ajutat să aflu cine e
şi acum mă ajută să-l omor.
Kenney e un monstru, dar măcar e amabil.
Nu ştiu ce naiba am.
Uneori sunt zăpăcit.
Nu-ţi face griji. Bine că eram prin apropiere.
Nu ştiu ce aş fi făcut dacă nu răspundeai.
Eşti un puşti de treabă.
Şi aşa începuse să-mi fie milă de el.
Acum îmi face complimente?
Priveşte doar în faţă,
sau îţi zbor creierii!
Mergi înainte până îţi spun să coteşti.
- Cum m-ai găsit? - Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Eşti poliţist, Dexter.
Ţi-am văzut actele maşinii
când mi-ai luat reţeta.
Apoi te-am căutat pe Internet.
Da, fraiere!
N-am făcut mare lucru în ultimii zece ani,
dar nu sunt tâmpit.
Fă dreapta la semafor.
Bine.
Unde mergem?
Să încheiem socotelile.
O să-mi spui cum ţi-ai dat seama cine sunt.
Apoi mă ucizi?
N-am de ales, nu-i aşa?
- La stânga, spre parcare. - Bine.
De distracţie,
s-ar putea să-ţi scot dinţii înainte să te împuşc.
Ce naiba...
Astea sunt gata de catalogat.
După muncă vrei să mâncăm "pho"?
- Ce să mâncăm? - Mâncare vietnameză.
De fapt, sunt tăiţei.
Cu sos.
Mă inviţi în oraş? E o întâlnire?
Nu trebuie să-i spui aşa, dacă nu vrei.
Vreau.
- Deci accepţi? - Da.
Ce e?
Mi-am imaginat discuţia asta de o mulţime de ori.
Mereu se termina cu un refuz şi o palmă.
Ar trebui să fii mai optimist.
Dintr-o anumită parte, eşti chiar drăguţ.
L-am chemat la interviu pe noul detectiv.
Poate vrei să fii de faţă.
N-are rost. Îl cunosc de mult pe Sam Harmon.
- Nu l-am ales pe Harmon. - Nu?
Mike Anderson. Se transferă de la Chicago.
E de zece ani la Omucideri, a rezolvat foarte multe cazuri
şi are recomandări cu carul.
Avem noroc cu el.
M-am gândit foarte bine.
În acest caz, mă îndoiesc serios
de judecata ta. Faci o mare greşeală.
Nu cred.
Sunt nouă în funcţie şi apreciez sfaturile tale,
dar uneori am încredere în instinctul meu.
Acum instinctul îmi spune să-l aleg pe Mike Anderson.
E decizia ta.
Fă ce naiba vrei.
Dar să ştii un lucru, eşti pe cont propriu.
Dacă nu merge,
să nu-mi ceri ajutorul.
Mike Anderson. M-a chemat locotenentul.
Eu sunt. Îmi pare bine. Debra Morgan.
- Ce e de râs? - Tu... locotenent?
- E vreo problemă? - Ascultă...
Am zburat trei ore cu avionul şi sunt foarte obosit.
N-am chef deloc de farse din astea.
Mă duci la şeful tău, te rog?
Ia-mi şi o cafea. Fără lapte.
Ascultă tu.
Te-am ales pentru postul ăsta,
dar mă pot răzgândi rapid.
Mi-am pus pielea în joc din cauza ta,
aşa că nu mai fii băţos,
sau unica slujbă pe care o vei găsi în acest oraş
va fi de gardian public.
Îmi cer scuze.
N-am vrut să fiu obraznic.
Ceilalţi locotenenţi pe care i-am avut erau...
Tâmpiţi?
Duşi cu pluta.
Crede-mă.
E la fel de ciudat pentru mine ca şi pentru tine.
Să continuăm.
Hai să stăm de vorbă.
Tocmai mi-am scos maşina din service.
Ce naiba e asta?
E sfârşitul, Walter.
Ai scos ultimul dinte.
Cum am ajuns aici?
Intrarea de serviciu.
Cred că mi-am julit spatele.
Băga-mi-aş!
La sfârşitul vieţii puteai să te relaxezi,
şi să te distrezi. Dar a apărut Rosalia Davolos.
Prima, după zece ani.
Nu-i aşa? De ce acum?
Mă săturasem să privesc cutia cu dinţi.
Mi-a luat zece minute s-o ucid pe târfă.
Şi alte 20 ca să-i scot afurisitul de dinte.
Când eram la liceu
numai despre tine vorbea toată lumea.
"Zâna Măseluţă".
Mereu păcăleai poliţia. Nu te-au putut prinde.
Ca Burt Reynolds, în "Smokey şi Banditul".
Nu-mi vine să cred că eşti acela
care a lăsat un cadavru în faţa casei şerifului.
Din întâmplare!
Omorâsem prea multe...
şi n-aveam chef să conduc până la autostradă
ca să scap de târfa aia.
Mă dezamăgeşti.
Îmi pare al dracului de rău!
Să înţeleg că nu vrei un autograf?
Nu.
Doar... asta.
Eu scot dinţi.
Tu iei sânge!
Eşti la fel de ţicnit, nu-i aşa?
- Dar nu voi sfârşi ca tine. - Nu?
Când n-o să mai poţi, ce-o să faci?
Altceva.
Te minţi singur, nenorocitule!
Tot ce am vrut să fac a fost să ucid
şi nici asta nu mai pot s-o fac cum trebuie.
La asta trebuie să te gândeşti.
Asta te aşteaptă la bătrâneţe!
N-o să ajung ca tine.
N-o să-mi petrec ultimele zile înecat în băutură,
holbându-mă la cutia cu suveniruri.
Asta s-o crezi tu!
Spune-le tuturor cine sunt.
Aş vrea să văd faţa fiului meu, când va afla.
Nu va putea ignora asta!
Eu nu vreau ca fiul meu să afle cine sunt.
Ai spus că n-ai copii.
Ţi-am spus şi că mă cheamă Dan.
- Ce faci? - N-o să mori ca "Zâna Măseluţă".
O să mori ca un bătrân trist.
De infarct.
Nu!
Ultimul rezident verificat
de la azilul Coral Island.
Fiul lui Walter Kenney nu va şti niciodată
că tatăl lui a fost un monstru.
De fapt, un ucigaş.
Toţi vrem să avem un anumit rost în viaţă.
Pe măsură ce îmbătrânim, nu mai ştim care e acela.
E tot mai greu să-l găsim.
Unii caută unde nu trebuie.
Dacă nu avem un rost în viaţă...
Căluţul, tati.
Ce lăsăm în urmă pentru cei dragi?
Poftim, amice.
Walter Kenney voia să lase moştenire
urâţenia vieţii lui.
Eu ce voi lăsa?
Nu mai ştiu care unde era şi a cui.
Nu mai există ordine.
Traducerea şi adaptarea: danatom