Maybelle are o doleanţă.
- Iubitul ei vrea să o viziteze. - Poate câteva zile.
Te aşteaptă o familie iubitoare.
Cum te simţi când ai tot?
- Dle procuror general! - Cu ce te pot ajuta, Nuck?
Dacă aveai de gând să-ţi onorezi o anumită datorie...
- Au fost alegeri statale. - Şi ce?
Nu pot interveni la nivel federal.
- Îi spuneai "Nesătulul" tatălui meu. - Poate când mai eram supărat pe el.
Eram mică atunci când Nucky m-a adus la tatăl tău, ai dreptate.
Tripoul vostru e pe un teritoriu considerat de dl Masseria al lui.
O taxă de 10% din câştiguri către...
- Stai aşa... - Charlie.
Mai vine un transport.
La momentul potrivit, noaptea, mai capeţi o sută de lăzi.
Banii în avans, dle ofiţer!
- Ce talente ai, dle Sleater? - Îi fac pe oameni să se oprească.
Tocmai m-a sunat Bill McCoy. Paza de coastă îi confiscă navele.
Nu avem nevoie de serviciile tale.
Vrei comanda sau nu?
N-am nicio treabă cu tine, dle, dar nu cumpărăm alcool.
- Ce ţi-a promis? - Mai mult decât tine, vreodată.
Vă voi distruge pe toţi.
- Jimmy! - Cină plăcută, domnilor!
- Cum a fost cina cu tatăl tău? - Care dintre ei?
Traducerea şi adaptarea: Felixuca @ Nifty Subtitles Team
Comentarii pe www.tvblog.ro
Ajută-mă să mut butoaiele!
Abia ai loc să te mişti aici.
Trebuie să le mulţumeşti amicilor tăi de la paza de coastă.
Trei nave cu băutură... Nina, Pinta şi Canadian Club.
Bill McCoy probabil că încă plânge în hohote.
Pe umărul lui Nucky Thompson.
- Ce s-a întâmplat între voi? - Rămâne între mine şi Nucky.
- Ne mai trebuie spaţiu, Mickey. - Nu-i niciun garaj gol prin preajmă.
Căută mai departe. Plăteşte cu numerar.
La sfârşitul verii viitoare vom fi cei mai mari distribuitori din N-E.
Din mica ghindă creşte puternicul stejar.
Dac-ai avea şi cap, ai fi periculos.
Ai grijă cu aia!
Nu-mi place să nu ştiu ce se întâmplă.
O pisică într-un butoi cu apă.
Deschide ochii, dacă îndrăzneşti!
Eşti remarcabilă!
Tăcere, muritorule! Sunt Diana, fiica lui Jupiter.
Nimeni nu mă poate privi goală, cât mă îmbăiez.
Iar un mic spectacol al tău.
Ar trebui să vii să mă vezi, dragule, măcar o dată.
Niciodată nu mi-a plăcut că te expui în faţa altor bărbaţi.
- Puteai să te însori cu mine. - Aveam de condus un oraş.
Înţeleg. Mereu am făcut-o.
- Dar aveam de crescut un băiat. - Acum suntem toţi aici, nu-i aşa?
Are multe de învăţat de la tine.
Nici nu-ţi pot spune ce mult înseamnă pentru noi,
după atâta timp.
O să ai grijă de el, nu-i aşa?
Vino aici cu gura aia!
Ştii ce a păţit păstorul care a spionat-o pe virgina Diana?
L-a transformat în cerb.
A încercat să fugă,
dar propriii lui câini l-au sfâşiat.
Mişcă-ţi fundul încoace!
Pregăteşte-te pentru pedeapsa zeilor!
Louis?
Louis!
Ce face albina? Aduce acasă miere.
Ce face tata? Aduce acasă bani.
Ce face mama? Cheltuieşte banii!
Ce fac copiii? Mănâncă mierea!
Încântător, draga mea!
- Foarte frumos! - Bună dimineaţa!
- Mititeilor! - Bună dimineaţa, unchiule Nucky!
- N-aveai somn? - Am o zi plină.
- Serviţi micul dejun, dle Thompson? - Nu. Nici cina.
E ziua lui Ed Bader. Nu ţi-am zis?
Deci va da o petrecere?
Una micuţă, ca să se simtă important.
- Poate va fi o masă în cinstea lui. - Fereşte-te de excese!
Dle Sleater.
- Bună ziua, tuturor! - 'Neaţa!
Nu aşa spun cei din neamul tău?
Mai şi curăţăm pantofii, dacă-i laşi în faţa uşii.
- Nu-i chiar aşa de amuzant. - Da, doamnă.
Dl Sleater va fi şoferul meu.
Doar aşa pot rămâne pe partea drumului care trebuie.
- Vin şi eu, imediat. - Domnule, doamnă.
Katy.
Roag-o pe Lilian să îmbrace copiii
şi să-l ajute pe Teddy cu catehismul.
Veniţi, dragii mei!
E cam neobrăzat, nu-i aşa?
- Ce înseamnă asta? - Impertinent.
- Slujeşte un scop. - Pot întreba care?
Poţi întreba, dar nu-i neapărat să-ţi şi răspund.
Cheltuielile săptămânale. Ceva în plus pentru personal.
- De ce? - Ca să se simtă apreciaţi.
Nu-i momentul potrivit să fim risipitori.
Sunt doi dolari în plus de fiecare.
Pentru noi nu contează, dar pentru ei e mană cerească.
Ştii că fură de la noi. Asta fac servitorii.
Aşa face toată lumea. Ne facem că nu ştim şi ne vedem de treabă.
Nimeni nu mi-a dat vreodată ceva în plus când eram slujnică.
Un motiv în plus să fii generoasă acum.
Aproape s-a terminat săpunul de ras.
Mai sunt ouă?
Ai mâncat deja vreo şase, Albert.
Spune-le găinilor să muncească peste program!
- Tăticule! - Uite-o pe scumpa mea!
- Când ai ajuns acasă? - Noaptea trecută.
Dormeai deja. M-am furişat ca Moş Ene.
- Îmi verifici temele? - Îl rogi pe tăticul?
O va face mama ta. Fratele tău ştie că eu sunt prea strict.
- Dacă spui tu... - Nu te mai juca cu tatăl tău!
Ştie cine pune mâncare pe masă.
Ce face prinţesa mea?
- L-ai întrebat, mamă? - Ce să mă întrebe?
Mama l-a invitat pe Samuel la cină, mâine seară.
Serios?
Am mai vorbit despre asta. Dacă o domnişoară e curtată,
trebuie să se întâmple într-o manieră respectuoasă.
Vrea să studieze medicina.
Un tânăr educat.
Nu văd să fie vreo problemă.
Cină cu tot tacâmul.
Mi-era tare poftă de orez cu fasole.
Richard!
Bună dimineaţa! Am venit după Jimmy.
Credeam că e cu tine.
Mama lui a sunat aseară, târziu. A plecat şi am presupus...
Totul era în ordine?
Nu-mi spune nimic. Treaba asta cu Nucky...
L-am văzut pe faleză. Nici nu s-a uitat la mine.
Foarte curajos!
Palida mea încercare de expresionism.
Am văzut operele unui artist, la Paris.
Pictează oraşe dezolante, fără oameni.
- De Chirico. - Nu ştiu.
Făcea şi nişte figuri care semănau cu nişte manechine.
- I-ai pozat vreunui artist? - Nu.
Îmi pare rău. N-am vrut să te simţi jenat.
Desenam când eram mic.
Era foarte relaxant.
Posibil. Dar te şi poate scoate din minţi.
Mi-a luat ani buni până să pot desena mâini.
Apoplexie... Un atac cerebral. Partea dreaptă e paralizată.
Poate mânca, dar până acum nu a reuşit să vorbească.
- Era agitat peste măsură? - Ţi-am zis, aşa l-am găsit.
- N-ar trebui să fie la spital? - Nu.
Nimeni nu-l poate îngriji ca familia sa.
"Commodore"! Ce vrei să spui?
G...
Găoază! Da, eu...
- Găozarule! - Ajunge, deocamdată.
Trebuie să se odihnească.
Doamne, e o legumă!
Vorbeşte mai încet, te rog!
- Ce ne facem acum? - O să se facă bine, dragă.
- Dr. Surran spune altceva. - Fără el la conducere,
- ...legăturile lui politice... - Încetaţi imediat, amândoi!
Ascultă-mă!
Nu m-am lăsat toată viaţa pipăită de nişte beţivani
ca să ajung la azilul de săraci.
- Am opt copii, Gillian. - Jimmy şi cu mine ştim bine.
"Jimmy şi cu tine". Întocmai! Voi doi şi... el?
Nimic nu e normal. Niciodată nu a fost.
E normal pentru mine, fiul meu şi tatăl lui.
Şi ţie ţi-a convenit, nu-i aşa? Până azi-dimineaţă.
Până azi-dimineaţă, lui nu-i curgeau balele pe pijama.
Eşti cam crud, Eli. Nu-i o calitate atrăgătoare.
- Nici nu poate vorbi! - Louis nu se simte bine.
Îşi va reveni. Calmează-te! Totul se va rezolva.
- De unde naiba ştii tu? - Jimmy o să rezolve.
Le datorăm 70 de bătrâne cămătarilor lui.
O să fie plătiţi când o să descărcăm băutura.
- Ce aşteptaţi? - Nu-i cerere în oraş, Eli.
Atunci vindeţi-o altundeva, la New York, la Philadelphia.
Îmi dai numele şi adresele sau vrei să bat din uşă în uşă?
De ce mă întrebi pe mine? V-aţi gândit voi doi la tot, nu?
Poate n-a fost o idee bună să-l lăsăm pe Eli să-l vadă aşa.
Scuze dacă m-am înfierbântat. E un moment greu pentru amândoi.
- Vreau îngheţată! - Alcool şi tort.
Anunţ-o la ora 21:00, să nu aştepte nimeni toate felurile de mâncare.
- Doar antreuri. Dansatoare? - Altfel n-ar mai fi petrecere.
- Bine, atunci tu te ocupi de asta. - Câţi ani are primarul Bader?
De unde naiba să ştiu? Ce contează?
- Lumânările de pe tort. - Să nu fie ceva prea pompos.
- E primarul din Atlantic City. - Nu prinţul de Wales.
Să trimită ouă umplute.
- Şi sună-l pe Arnold Rothstein. - Da.
Arnold? Te caută la telefon Nucky Thompson!
Vorbesc de aici, scumpo!
- Ce-ţi mai face stomacul? - E încă puţin deranjat.
Ce mult cozonac cu măr!
- Te strânge la burtă. - Sigur e o idee bună acum?
Se pare că e mai sănătos să elimin tot.
"Dle Thompson."
Dle Thompson, cărui fapt îi datorez plăcerea aceasta?
O schimbare în situaţia mea, după cum sigur ai auzit.
Discutăm despre o problemă sau despre o propunere?
Depinde la care capăt al firului te afli.
Îmi trebuie un port ca să descarc nişte marfă.
Aveam impresia că Atlantic City e cel mai potrivit oraş.
Paza de costă m-a blocat. Nu pot să descarc nimic.
- Am o firmă de import în Montauk. - Long Island.
E prea departe. Poate la Philadelphia?
Ar trebui să-l băgăm în combinaţie pe Waxey Gordon.
Te ascult.
Eu ţin 20% şi-l conving pe Waxey că 20% e bine şi pentru el.
Bani frumoşi, Arnold.
Desigur, noi vom supraveghea totul.
Îl mai ştii pe dl Luciano.
- Da. - Atunci s-a făcut.
Trimite navele la Philly şi dă-mi detaliile.
- Am găsit un nou port. - Deja simt dragostea frăţească...
Îi mulţumesc dlui White că este astăzi alături de noi.
Ştim cât de ocupat este şi ce mult munceşte pentru comunitate.
Nu contează, Wilfred.
Da, domnule. Aceasta e o adunare neoficială
aşa că nu voi impune neapărat regulile parlamentare,
dar vă rog să ridicaţi mâinile...
Îi dau cuvântul dlui White.
Ştiu că există neînţelegeri şi diverse plângeri.
Am auzit destule cât am stat la închisoare.
Dar acum m-am întors şi toţi ştiţi că uşa mea vă e mereu deschisă.
- Dle White! - Da?
- Nu vreau să vă deranjez. - Niciodată, dnă Mayhew.
Am nişte vecini care dau petreceri până târziu.
Se aude mereu muzică de la ei
şi se poartă indecent în public.
De acum încolo, nu te vor mai deranja.
Fiţi binecuvântat, dle White!
- Sunt Travis Elkins, domnule. - Te ţin minte, Travis.
Dle White, lucrez de şase luni în bucătăria de la Ritz.
Suntem vreo 40 în schimbul doi. Stăm câte 12 ore în picioare.
Ca să ne spele şorţurile, ne taie din salariu.
Dacă spargem vreun pahar, ni se taie din salariu.
Ne-au dat o masă de tot râsul... şi aia tot din salariu.
Ce ne servesc nu-i bun nici de un câine legat,
iar noi suntem oameni muncitori.
- Mă voi interesa, Travis. - Mulţumesc, domnule!
E adevărat.
Bucuraţi-vă de gustări.
- Domnule White. - Ţineţi minte, pe 4 iulie...
Şi soţul meu?
- Poftim? - Albii ăia i-au tăiat gâtul
când descărca alcoolul ilegal din camioanele voastre...
Soră, stăpâneşte-te în casa Domnului!
- Ce faceţi în legătură cu asta? - Vom avea grijă de tine, promit.
- Promiteţi... - Fiul meu e mort.
L-am îngropat pe tatăl celor trei copii ai mei.
Mi-au adus bărbatul acasă în bucăţi!
- Doamnelor! - E adevărat.
- Am zis că ne vom ocupa de tot. - Când?
- Cum? - Ordine, doamnelor, vă rog!
Nu te-a pus nimeni şef!
Te plimbi, iei câte ceva de la fiecare
şi dai doar o petrecere, vara şi un curcan, de Crăciun.
Continental Tea Garden, 422 de dolari.
Morgan's Oyster House, 216 dolari.
- Să le pun etichete? - O fac eu.
- Nu mă deranjează, domnule. - Eşti la locul potrivit, nu?
Ai terminat declaraţiile pentru mandatele de percheziţie?
- Eram pe cale să... - Vezi-ţi de treaba ta, Clarkson!
Da, domnule.
Sunt la toaletă.
- După "The New York Herald"... - Nu începe cu asta!
Jumătate din agenţii prohibiţiei acceptă mită...
N-am chef să discut...
...sau sunt implicaţi în alte activităţi ilegale.
- Doar pentru că scrie în ziar... - Haide, Stan!
- N-ai observat nimic ciudat la el? - De unde să încep?
Nu mă refer la obiceiurile lui.
Acum câteva săptămâni, eram pe Pacific.
Veneam de la podolog. L-am văzut cu un tip cu melon.
Mi s-a părut suspect. Nu m-a văzut şi l-am urmărit.
- L-am spionat puţin. - L-ai urmărit pe şef?
S-au dus la un hambar. Era un du-te-vino de camioane.
Mirosea a alcool. Era operaţiunea unor traficanţi.
- Le voi spune tuturor. - Înseamnă că aşteaptă.
Vrea să vină momentul potrivit ca să intervenim.
A trecut mai mult de o lună de atunci.
O să pice capete, domnilor!
- "Van Găozarul". - Domnule?
Cineva a scris o obscenitate pe peretele closetului.
În urma evenimentelor recente, a devenit o necesitate
să strângem cureaua ca să economisim bani.
- Ne daţi afară, doamnă? - Nu.
Deşi mă gândesc să vă mai tai din salarii.
Dacă-mi permiteţi... Soţul meu nu şi-a găsit serviciu.
- Eu întreţin un frate invalid... - Sunt convinsă că aveţi greutăţi.
Ne-am gândit la ele.
Veţi primi doi dolari în plus, săptămâna asta.
- Doar săptămâna asta? - Da. Ca bonus.
Parcă se spune: "Mulţumesc".
Da. Desigur. Mulţumim!
Ce-i, doamnelor? Spuneţi-mi ce vă preocupă.
De fapt, doamnă, ne aşteptam la o creştere de salariu.
- De ce? - Domnul Thompson...
S-a întors acasă, acum câteva săptămâni...
În toane bune.
Ne-a zis că ne creşte salariul.
Iertaţi-mă, doamnă, dar poate că era băut.
Ei bine...
Doar un prost ar pune bază pe promisiunile unui om beat.
Mai este ceva?
- Nu, doamnă. Mulţumim! - Mulţumim!
Atunci treceţi la treabă!
Ai vorbit cu el despre numerarul în avans, da?
Munya! Am ajuns! Manny Horvitz,
el e tipul pentru care te-am sunat: Jimmy Darmody.
- Domnule Horvitz. - Tu eşti Darmody?
- E doar un copil! - Parcă-ţi plăceau tineri, Manny.
Dacă e vorba de viţei, da. Dar când e vorba de afaceri...
Mă bucur să te cunosc.
- Ştii idiş? - E tot ce ştiu.
Dar te-ai străduit. Sunt impresionat. Deja simt că merge bine.
Tipul ăsta pare interesant.
- Asociatul meu, dl Harrow. - Ce ai păţit?
Mi-am băgat nasul unde nu-mi fierbea oala.
Eşti amuzant! E drăguţ şi Mickey mi-e prieten vechi.
Haim, prezintă-te!
- Herman Kaufman. - Bine, Herman.
Primul din clasa lui la Eastern State...
Penitenciarul.
Glumesc. Herman a fost doar la închisoarea statală.
- Vreţi ceva de mâncare? - Nu, dar mulţumim!
O să simţiţi mirosul şi o să vi se facă foame.
Avram, prăjeşte-l cu ceapă.
Care-i bucuria ta în viaţă, dle Horvitz?
Munya sau Manny. Bucuria mea? Am o fată.
E un înger. Şi soţia?
I s-au cam îngroşat gleznele, dar tot o iubesc.
Şi Waxey Gordon e un gunoi care o suge!
- De ce? - E un ticălos lacom!
Se-ntinde după portofelul meu.
- Al naibii hoţ! - Am lucrat opt ani cu el.
Mi-a promis nişte lucruri şi acum...
Vorbeşti cu un băieţaş într-o măcelărie.
Te plac. Îmi laşi impresie bună.
Cică ai multă băutură.
- Aşa-i. - Ai vrea să faci un ban?
N-am venit la Philly pentru friptură.
Tu ai băutură. Noi avem bani.
- Vezi unde bat? - Vreau numerar, în avans.
Gândeşte-te mai întâi că am restaurante,
30, 40 de baruri, vreo zece cartiere evreieşti...
pe Weikel cu Somerset. E o oportunitate frumuşică.
Am începe cu 100 de lăzi pe săptămână.
- Şi să-l ia naiba pe Waxey. - Tot vreau banii în avans.
- Cinci mii şi livrăm oricând. - Mult bănet.
Poţi să refuzi.
Avem o înţelegere. Dar, ca să fie clar,
am lada cu gheaţă plină cu bucăţi din cei care m-au dus cu preşul.
Eu ţin îngheţată la frigider.
Dl Harrow te va căuta. Domnilor!
Domnule Dempsey!
- Campionule! - Domnule Dempsey, vă rog!
- Jack, trebuie să plec! - Bine.
Asta e tot. Mulţumim!
- E mai rău decât în ring. - Da, ştiu.
Asta e. Acela e avocatul meu.
- În curând îl vedeţi în chiloţi! - E foarte ocupat.
Aşa, fetelor! Conduceţi-l înăuntru!
- La mulţi ani, Ed! - Pune-ţi o dorinţă!
Asta era dorinţa mea.
Regret. Nu mi-am dat seama că e o şedinţă de consiliu.
- Iisuse, e cine cred eu? - Iisus n-ar rezista nicio rundă.
Jack Dempsey, salută-l pe stimabilul nostru primar, Edward Bader.
La mulţi ani, domnule!
De obicei ţin pantalonii pe mine când mă vizitează demnitari.
Cei cu care mă văd sunt în şorţ de box!
I-ai fi prins bine acum o clipă, când îl bumbăceau bine!
Nu m-aş pune cu fetele astea. Clar!
Şi, dacă ai face-o, s-ar întâmpla în Jersey City.
Ai venit să-mi faci în ciudă, dle Hague?
Da. Şi pentru tort.
- Ce zici de Carpentier, campionule? - Glumeşti? Muci îl fac!
Într-o arenă cu totul nouă construită pentru ocazia asta.
Cum e la Jersey City în iulie?
- Când te înveţi cu mirosul... - Nu minte.
Uneori îmi ţin respiraţia când trec pe lângă staţia de ape menajere.
Antrenează-te aici. Ai aerul curat de la mare,
alergări în zori pe plajă
şi celelalte resurse naturale din partea locului.
- Regret, dar nu suntem de pe aici. - Au venit de la Philadelphia.
Chiar mă întrebam de ce nu v-am mai văzut.
Am venit aici în noiembrie.
Sunt fetele pe care le-am adus în timpul alegerilor.
Singură a pus mâna pe 1.000 de voturi republicane.
- Doar că n-am folosit mâinile. - Stai puţin!
- Fetele sunt de la Philadelphia? - Ce-i cu asta?
Amice, trebuie să vorbeşti cu avocatul tău.
- Tort? - Da, o felie.
- Tort? - O felie de tort?
- Ce s-a întâmplat? - "S-a întâmplat"?
Tocmai m-am prins cum să te scap de acuzaţii.
Mutarea târfelor dintr-un stat în altul?
E un delict federal.
Biroul pentru Venituri Interne. Agentul special Van Alden.
- Nelson, te simţi bine? - Da, scumpo. Ce s-a întâmplat?
Am sunat la pensiunea ta de cinci ori noaptea trecută.
- Pare cam mult. - Au zis că te-ai mutat.
Poftim? E ridicol. Cu cine ai vorbit?
Cu un domn grec, nu i-am reţinut numele.
E ridicol! Mă lămuresc imediat cu ei!
Mi-a fost foarte frică, Nelson. M-am gândit că ai păţit ceva.
Normal că nu. N-ai de ce să-ţi faci griji.
Şoarecii din pod au mişunat foarte des.
Voi pune capcane data viitoare când mai vin acasă.
- Când anume? - În curând.
Suntem foarte ocupaţi, scumpo.
Mă simt singură, Nelson. Nu-mi place tonul vocii tale.
Trebuie să mă ocup de nişte lucruri foarte importante.
Încearcă să te odihneşti.
Aşa voi face. Ai grijă şi fii binecuvântată!
Facem progrese. Încete, dar sigure.
Nu-i bine "încet" când patru oameni îmi zac în morminte anonime.
- Familiile lor vor fi despăgubite. - Nu-i vorba de bani, Nucky.
Trebuie să ne răzbunăm pe ticăloşii ăia!
- Mai bine ai sta cuminte. - Mă doare fundul de la atâta stat.
Ar trebui să te ajute pernuţele alea din mătase.
- Mereu aduci vorba de bani. - Întotdeauna ei sunt cauza.
Avocatul meu a cerut mulţi bani ca să te scoată de acolo, Chalky.
- Al tău nu-i în stare de nimic. - Nu ţi-am mulţumit?
Poţi să-mi mulţumeşti fiind cuminte.
Ţi-am dat cuvântul meu.
Acum nu-ţi mai bate capul şi bucură-te de familia ta.
Cum să fac asta?
Alte patru familii mă strâng cu uşa să fac dreptate.
Nu doar tu vrei să-ţi închei socotelile.
Iată depoziţiile sub jurământ
că Enoch Thompson v-a adus la Atlantic City noiembrie trecut
ca să faceţi favoruri sexuale pentru nişte domni ca să...
le influenţaţi voturile.
Aţi făcut sex ca să-şi schimbe voturile.
Normal. Nişte proprietari de fabrici, sindicalişti.
Înseamnă că depoziţiile reflectă întocmai ceea ce s-a întâmplat?
Cred că da.
- Şi acuzaţiile se tot adună. - Şi-a căutat-o cu lumânarea.
Te iubeşte.
Există iubire şi mai e... tot restul.
Îmi cer scuze.
- Pot vorbi liber? - Nu mă deranjează.
Ai iubit vreodată?
Nu în sensul la care te referi tu.
- Ţii la cineva? - Am o soră.
Geamănă. O cheamă Emma.
- Unde locuieşte? - La Plover, Wisconsin.
Am copilărit la o fermă.
Nu erau alţi copii de vârsta noastră. Ne petreceam tot timpul împreună.
- Eraţi inseparabili. - Da.
Mulgeam vacile, strângeam fân, pescuiam.
M-a învăţat să gătesc.
Ce drăguţ!
Orice ar fi dragostea,
eu asta simţeam pentru Emma.
O vizitezi des?
Când m-am întors din război,
m-a îngrijit şi mi-a dat morfină ca să nu am dureri.
În pofida rănilor mele, nu m-a tratat altfel.
Eram fratele ei, cel mai apropiat om din viaţa ei.
Dar, dintr-o dată...
sentimentele mele s-au schimbat.
Mă uitam îndelung la ea...
şi nu simţeam nimic.
Am pierdut ce credeam eu că e dragostea.
Când rănile mi s-au vindecat,
m-am mutat la Chicago ca să mă pierd în oraş.
De atunci n-am mai vorbit cu ea.
Era de la o secţie de poliţie din Tipperary.
Au scos 12 cadavre din dărâmături.
- Unul n-avea cap. - Pentru cauză?
Un mesaj pentru coroană.
Apoi a trebuit să detonăm câte o bombă pe săptămână...
în camioane, posturi de pază, în cartierele englezeşti,
la poştă, chiar şi într-o casă parohială.
Explozibili cu fir.
- Asta foloseaţi? - Gelignit.
Folosit în cariere, de mineri.
Nu "asudă". Cum faci tu acum.
Ce înseamnă că "nu asudă"?
Că n-are scurgeri de nitroglicerină, ca dinamita.
E mai stabil şi mai uşor de transportat. Detonatoarele.
- Nu muşcă. - Ce conţin?
Explozibili cu mercur şi clorură de potasiu.
- Cineva iese din afaceri. - Mickey Doyle.
Poftim!
Mai am 50 în maşină. Sunt Ingersoll.
Aş vrea să termini cu asta.
Dacă avem o cutie cu ceasuri, cum părem?
- Tipi care ştiu ora exactă. - Mai bine le vinzi la tarabă!
- Arnold Rothstein e aici. - Vorbeam, Benny.
- Să-l trimit la naiba? - Lasă odată nebuniile!
- Ce naiba? - Să intre, până nu-mi dărâmă casa!
- Dle Rothstein. - Lasă geanta!
AR, ai venit ca să asişti? Ştii că eşti oricând binevenit.
Mă tem că hoţomanii ăştia m-ar lăsa fără o leţcaie.
Deoarece e într-o situaţie dificilă, m-am înţeles cu Nucky Thompson.
Îşi va descărca alcoolul la Philadelphia.
Waxey Gordon va asigura sosirea acestuia în siguranţă.
Drumul spre Atlantic City cade în răspunderea mea.
- Şi vrei să recrutăm oameni? - Vreau să lucraţi pentru mine.
AR, avem şi noi o afacere în derulare.
Văd. Dar dl Thompson îmi plăteşte o primă.
- Oricine poate merge în faţă... - Până dă de belele.
Încrederea ta ne onorează.
Suntem flataţi că ai venit dincolo de strada 14
ca să discutăm personal. Nu-i aşa, Charlie?
Întâmplător, luam cina aici cu Joe Masseria,
care mi-a lăsat impresia că tot ar vrea să vă vadă morţi.
Ai bătut palma cu nenorocitul ăla?
Ni s-a oferit o specialitate locală din măruntaie,
pe care n-o suport.
Dar tot am mâncat, ca să păstrez pacea.
Unele chestii, Charlie, trebuie pur şi simplu înghiţite.
- Adeline, aduci biscuiţii? - Vin acum!
Vă rog să luaţi loc!
Îi urez bun venit lui Samuel la masa noastră.
Mulţumesc, dnă şi dle White!
- Îl rugăm să spună rugăciunea. - Aş fi onorat, doamnă.
- Doamne... - Aia e raţă?
Da, Albert. Normal. Te rog, dle Carwford.
- Doamne, îţi mulţumim... - Am cerut orez cu fasole.
Avem raţă, mazăre, morcovi, biscuiţi abia scoşi din cuptor.
La desert am pregătit budincă cu ciocolată.
- Îţi mulţumim pentru daruri... - Ţi-am pus o întrebare.
Albert, te rog!
A făcut singură budinca!
- Foarte frumos. - Unde-i orezul cu fasole?
Albert, ştii că nu e o mâncare potrivită pentru un oaspete.
- Să-l lăsăm pe Samuel să termine. - Doamne, ne reunim...
Poate că oaspetelui nostru i-ar fi plăcut.
Mi-a plăcut mereu felul acela de mâncare, domnule.
Ce fel de mâncare?
Pe care l-ar pregăti bunica.
Am zis ceva amuzant, băiete?
- Poftim? - Râzi.
- Care-i gluma? - Orez cu fasole, Albert.
- Eşti ridicol. - Asta mănânc de o viaţă!
Spune-mi că nu-i destul de bun!
Iartă manierele provinciale ale soţului meu.
Înţeleg perfect, doamnă.
Asta e casa mea!
Şi "manierele mele provinciale" pun mâncare pe masa asta!
Albert! Eşti beat.
Domnule, îmi cer scuze.
- Voi pleca... - Rămâi pe loc, băiete!
Chiar acolo... în casă.
E clar cine-i negrul de la câmp.
Aproape am terminat.
- Aşa arăt? - Da.
E scump?
- Desenul? - Îl pot plăti.
Nu...
E al tău, dacă-l vrei.
- Ange? Eşti acasă? - Sunt aici.
- Ce faci? - Îl desenam pe Richard.
O să-l duc la culcare.
Mulţumesc.
L-am băgat în pat.
L-am dus la carusel după ce am fost la mama.
Mâine vom merge la Philly, pentru livrarea aceea.
Bine.
Noapte bună.
Ţi-a pozat?
E chiar aşa de surprinzător?
Nu ştiu.
Niciodată nu ştiu sigur ce e în mintea lui.
Bravo lui Icky. A fost o idee grozavă.
Totul a fost o înscenare. Fleming a ajutat, desigur.
- A fost doar o unealtă. - Doar nu eşti mândru de asta.
Nu e mândrie, ci fericire. Am încălcat legea Mann.
Aceasta interzice transportul de femei în scopuri imorale.
E o lege federală.
Cazul legat de alegeri va ajunge o acuzaţie federală.
- Procurorul general te poate ajuta? - Exact.
Aşa merg lucrurile, Margaret, ştii bine.
Nu m-am atins de femeile alea, dacă de asta îţi faci griji.
Te cred.
Ni se schimbă norocul, sunt sigur.
Mi-ar plăcea să văd moaca lui "Commodore"...
Am nevoie de 100 de dolari.
Haine pentru copii.
Foarte bine.
- Unde te duci? - Să mă culc.
Urc şi eu imediat.
E al unei văduve, dar condus de un tip pe nume Mickey Doyle.
Van Alden l-a arestat anul trecut pentru contrabandă cu băutură.
- Ăsta e locul? - Da.
- Pare părăsit. - Nu simţi mirosul?
Acolo e un alambic.
- Nu văd rostul. - Suntem agenţi ai prohibiţiei.
Vom face o arestare.
Dar dacă e aşa cum crezi tu, Van Alden ne va pune pielea-n băţ.
Atunci îl vom aresta şi pe el.
Verifică în spate!
Dumnezeule!
Gata, încă o înghiţitură.
Louis, dragule! Trebuie să te hrăneşti.
Mai ţii minte când ne-am cunoscut?
Nu voi uita niciodată zâmbetul tău.
Uneori, Jimmy zâmbeşte ca tine.
Mă uit la el şi te văd pe tine.
În prima seară, când m-ai ameţit cu vin...
Nu mai simţisem aşa o senzaţie. Eram la parter.
Şi eu adormisem pe divan.
M-ai dus în braţe în dormitor şi ţi-ai salutat oaspeţii.
Iar eu stăteam în pat...
visând valurile mării.
Fusesem pe plajă în ziua aceea.
Dintr-o dată m-am simţit zdrobită,
de parcă nu mai puteam respira.
Am deschis ochii şi te-am văzut deasupra mea...
Răsuflarea îţi mirosea a whisky şi a tutun.
Cu o mână îmi acopereai gura...
Cu cealaltă mă pipăiai.
Mai ţii minte asta?
În continuare...
uneori, când mă culc,
mă trezeşte dintr-o dată.
- Ţii minte acea noapte? - Eu...
Te-am întrebat ceva.
Subtitrare de Felixuca www.niftyteam.ro