Nu te opri.
Voi termina imediat aici.
De ce?
E păcat să rămînă nefolosit un pat atît de dichisit.
Nu o face. Nu. Opreşte-te, te rog!
Opreşte-te! Eşti beat.
Te rog, am mare nevoie de slujba asta.
Ţi-a plăcut ultima oară.
A fost o greşeală,
mă simţeam singură.
Vrei un Camaro?
Am primit ieri un lot nou.
Nu, eu...
Te iubesc de cînd aveam 16 ani.
Draga mea, te rog.
Nu a însemnat nimic.
Mi-ai frînt inima pentru ultima oară.
Tocmai ne reveneam, Ben.
Vroiam atît de mult să am încredere în tine.
Încercam să te protejez.
Nu încerca să transformi asta în vreun act de eroism!
Erai mort de spaimă
din cauza reacţiei mele, cînd urma să aflu.
Cum aş fi putut să ştiu că ne va afecta
atît de rău economiile noastre?
Pînă acum a cîştigat mereu bani pentru noi.
Sunt însărcinată
şi nu mai pot trăi în casa asta după ce ni s-a întîmplat aici!
Iar acum îmi spui că n-avem încotro,
că suntem faliţi?
Nu suntem faliţi,
nu avem bani lichizi.
Sunt băgaţi în casa asta.
Imediat ce-o vindem, ne putem muta.
Nu, nu.
Nu pot aştepta atît de mult.
Noi...
va trebui să închiriem o locuinţă.
Viv, ce vrei să fac eu?
Încerc să îmi fac aici un nume ca psihiatru.
Deja plătim numai minimul din împrumuturile pe carduri.
Bine.
Ne vom lua un apartament, undeva.
Putem să ne descurcăm astfel, măcar temporar.
Un apartament?
Şi crezi că asta va diminua tensiunea?
Cabinetul meu este aici,
oamenii vin să mă vadă aici.
Pacienţii vin aici.
Şi nu prea mulţi, aş adăuga.
Scumpo, ai sindromul de stres posttraumatic.
Reacţia ta este
un răspuns perfect normal.
Trebuie să găsim un terapeut
pe care să-l putem plăti din asigurarea noastră..
Cît de repede.
Nu mă face să par nebună.
Mîine am întîlnire cu un agent imobiliar.
O să vorbesc cu ea despre ce îmbunătăţiri putem aduce
casei - nimic prea scump, sper,
poate ceva în curtea din spate.
Nădăjduiesc să putem vinde casa
fără pierderi prea mari.
Desigur,
sunt sigur că putem.
Să nu mă mai minţi din nou.
Dacă mă mai minţi vreodată, am terminat-o.
Traducerea Bonzi şi Flavius Gomei
Sunt îngrozită pentru tine şi pentru familia ta.
Nu ştiu ce să spun.
Şi îmi pot închipui
cît de neliniştită te simţi,
cu tot ce s-a întîmplat.
Nu, nu neliniştită. Furioasă.
Şi eu m-am simţit la fel cînd cei doi băieţi
au făcut ce-au făcut.
Am fost destul de aproape de evenimente.
M-au făcut să nu mai suport omletele şi coctailul Bloody Mary, duminica.
Ca să vezi ce perverşi dezgustători erau -
poate ai auzit de vătraiul
de la şemineu, vîrît în...
Marcy, trebuie să punem casa în vînzare
şi va trebui să ne recuperăm
tot ce-am investit.
Nu ne putem permite
nici o pierdere.
Ar fi mai bine să vă micşoraţi aşteptările.
Piaţa imobiliară scade în fiecare zi.
Nu va fi nici o schimbare pînă în 2013,
cînd estimăm că ieşim din criză.
Concluzia este următoarea: ne eşti datoare.
Erai obligată, prin lege, să ne informezi despre
orice fapt concret care ne-ar fi putut
influenţa decizia de a cumpăra casa.
Scuză-mă,
dar legea impune să dezvălui
împrejurările oricărei morţi
care a avut loc în ultimii trei ani.
Şi asta am făcut.
Nu mă învaţă nimeni abecedarul pe mine, dnă Hormon.
Harmon.
Nu are nimeni grijă de mine.
Ştii unde locuiesc eu?
Într-o casă de oaspeţi de 32 mp,
în Valley Village, alături de şobolani.
Aş ucide să pot trăi în casa asta,
indiferent de istoria ei.
Cred că ai nevoie de un agent imobiliar mai călit.
Cineva specializat în...
Credeai că ai fost prima mea alegere?
Azi dimineaţă am sunat toate agenţiile imobiliare din oraş -
Coldwellke Banker,
Century 21.
Nimeni nu vrea să ia contractul acesta.
Iată care este planul.
Vei începe să pregăteşti prăjituri,
o să cumperi flori frumoase şi scumpe,
vei începe să inventezi
povestioare frumoase despre oamenii minunaţi
care-au trăit aici de-a lungul anilor.
Vei face tot ce este necesar
şi vei vinde casa asta,
iar eu şi cu familia mea vom pleca să trăim într-un loc sigur.
În schimb,
nu te voi da în judecată pentru neglijenţă criminală.
Ne-am înţeles?
Bine.
Vezi? Are cineva grijă şi de tine.
Este caldă, abia am făcut-o.
M-am gîndit că mai bine să ciocănesc
ca să nu faci un atac de inimă.
Deşi Dumnezeu ştie cît îmi doresc să te văd moartă.
Fă-mi un servici, da?
Înainte să-l iau p-asta,
lustruieşte-l.
Este acoperit cu rugină.
Şi ştii de ce?
Pentru că eşti
o cameristă de rahat.
Le pui în colecţia ta?
Pînă îmi completez setul.
Apoi va ajunge pe eBay, unde o să fac bani frumoşi
iar tu vei fi acuzată de hoţie.
La urma urmei eşti o hoaţă
de mare clasă.
Specializată în soţi slabi de înger.
Nu mai vreau să stau aici!
Sunt înspăimîntată!
Îmi este dor de mama mea!
Crezi că eu vreau să stau
în această lume a morţii, putreziciunii şi regretului?
Încearcă să păstrezi puţină demnitate.
Mergi mai departe, donşoara.
Nu pot.
Mă străduiesc, dar nu pot!
De fiecare dată...
cînd găsesc o urmă de milă
pentru tine, în inima mea,
îmi amintesc brusc
că tu ai provocat toată mizeria.
Şi îmi mai amintesc,
de fiecare dată cînd îţi văd
ochiul mort,
că eu am fost şi voi rămâne
un trăgător dat naibii.
Trebuie să plăteşti pentru ce-ai făcut.
Asta şi fac.
În fiecare afurisită zi.
Am ajuns la capătul funiei.
El o să meargă pînă la capăt şi nu pot face nimic
să-l opresc.
Trebuie să semnăm actele săptămîna viitoare şi gata.
23 ani duşi dintr-un condei.
Sunt foarte supărată.
Mă întreb dacă voi mai putea vreodată să fiu iubită sau să iubesc din nou.
Ce motiv a invocat soţul tău, pentru divorţ?
Spune că sunt foarte plictisitoare.
Am încercat să conversez cu el pe diverse subiecte.
Sportul de exemplu.
Am învăţat numele
echipelor de fotbal pe care le urmăreşte.
Să vedem, Chargers,
49, Raiders, Seahawks
din Seattle. Asta e pe coasta de vest.
Apoi Cardinals. Sunt din Arizona.
Le-am memorat... pentru el.
Am o memorie foarte bună.
Pot spune oricînd numele statelor şi ale capitalelor lor,
pe care le-am învăţat într-a şasea.
Memoria îmi este de folos la servici.
Sunt expert în contabilitate comercială, dar mă extind şi la taxe.
Ce faci aici?
Curaţ mizeria ta.
Mizeria mea?
Păi, nu este sîngele meu.
De cînd eşti aici?
De prea mult.
Ce ai văzut?
Nimic.
Absolut nimic, dacă e să mă întrebi.
Sunt foarte discretă.
Nu îţi fă griji,
am început cu camera asta.
Totul este pregătit pentru următoarea ta victimă.
Adică pacient.
Unde este reportofonul meu? Era chiar aici.
Nu ştiu despre ce vorbeşti,
niciodată nu ating nimic de pe biroul tău.
Eu curăţ doar petele.
Nu vrei să mai facem una?
Pleacă de lîngă mine.
Unde este?
Gîndeşte-te la sînge.
Pulsînd. Pompînd.
Umplîndu-te. Umplîndu-ne pe amîndoi.
Am terminat cu jocul ăsta! Eşti concediată!
Ce naiba faci?
Nu am vrut să fiu brutal cu ea, dar n-am avut încotro.
I-am respins toate avansurile, şi crede-mă,
n-au fost puţine, dar ea nu se opreşte!
Îşi desface bluză, se apleacă în faţă...
Nu vreau să fiu impertinentă, dar zilele mele de romantism
- au trecut de mult. - Pe naiba, d-aia
te fîţîi pe aici în costumul ăla minuscul de cameristă
de parc-ai merge la un carnaval al fanteziilor sexuale?
Nu vrei să cureţi casele oamenilor
în propriile-ţi haine, pe dracu.
Este în regulă, doamnă.
Nu sunt naivă în legătură cu bărbaţii,
au nevoie să concretizeze, să cucerească.
Ei văd ceea ce vor să vadă.
Femeile, însă, văd sufletul unei persoane.
Cu asta te ocupi?
Îţi atragi în capcană angajatorii?
Înţeleg stresul la care sunteţi supuşi.
Banii, copilul, ceea ce s-a întîmplat noaptea trecută.
Nu am vrut să trag cu urechea, dar pereţii aici sunt ca hîrtia.
Lăsînd acest incident nefericit la o parte,
sunt bucuroasă să muncesc pentru voi doi.
Şi cu siguranţă am nevoie de bani, sunt vremuri grele.
Sunt dispusă să uit întregul incident.
Eu cred că ar fi mai bine
şi pentru tine, dacă...
Să plec?
M-ai arunca imediat ca pe o bucată de gunoi, nu?
Nu, nu te las, nu de data asta.
Merit respect.
Dacă soţul tău mai ridică mîna asupra mea vreodată,
sau încearcă să mă concedieze
fără motiv, o să depun plîngere.
Am schimbat lenjeria în dormitorul vostru,
prosoapele în baia de jos
şi a lui Violet.
Dacă nu te superi, voi lua o pauză de prînz mai lungă.
Mă simt tulburată.
Minte.
Ştiam eu că nu trebuia s-o angajăm.
Ştii ce cred eu?
Ce?
Cred că mica ta...
aventura din Boston...
te-a dat cu adevărat peste cap.
Şi te comporţi ca un paranoic
nebun şi vinovat
şi trebuie să te aduni.
Iar noi trebuie să scăpăm de casa asta.
Prefer să reuşim fără nici un proces.
Următoarea oprire a turului nostru "suflete dispărute" -
bijuteria oraşului, Casa Crimei.
Stai liniştită, nu sunt aici ca să te prind asupra faptului.
De ce nu?
Pentru că ceea ce vi s-a întîmplat săptămînă trecută
- te poate bîntui vreme îndelungată. - Pe bune, tata? Sunt bine.
Voi scrie despre asta un eseu grozav, într-o zi.
Bine, dar dacă vei vrea să stai de vorbă cu cineva...
- Tată... - Nu cu mine.
Eu sunt mult prea scump,
dar îţi putem găsi pe cineva.
Bine, mulţumesc,
o să mă gîndesc.
Este un tată bun,
îi pasă de tine cu adevărat.
Eşti norocoasă cu el.
Unde este reportofonul meu?
Îmi trebuie la muncă.
Uitaţi-vă cafeaua, dle Harmon.
Nu vreau nici o afurisită de cafea, îmi vreau reportofonul.
Era în biroul meu pînă ai intrat tu să cureţi, am nevoie de el.
S-ar putea să fie ascuns sub rochia mea.
Trebuie doar să ajungi jos
printre sînii mei...
Eşti bolnavă.
Sper că n-am greşit,
următorul tău pacient te aşteaptă în birou.
Următorul pacient?
Îmi cer scuze, nu aveam pe nimeni trecut în program...
Ce cauţi aici?
Te afli în casa mea!
Nu sunt proastă, Ben. Am văzut-o plecînd.
Vreau doar să vorbim.
Nu la mine acasă. Iisuse, Hayden, te-am sunat
de zece ori de cînd am plecat din Boston.
M-ai părăsit acolo, Ben.
Fără nici un cuvînt.
Ştiu, ştiu.
Îmi pare rău, dar ţi-am scris în mesaje.
Familia mea a fost atacată, trebuia să mă întorc.
A decurs totul bine?
- N-am făcut avortul. - Ce?
M-am hotărît să păstrez copilul.
Copilul nostru.
Mă mut aici şi tu vei plăti.
Vei fi tatăl copilului nostru.
Am început deja să caut o locuinţă.
Îmi place mult Marina Del Rey.
Hayden, nu te-ai gîndit deloc cum trebuie.
Îmi iubesc soţia şi familia.
În ceea ce priveşte sprijinul material, crede-mă,
mutarea aici ne-a costat tot ce-aveam.
Nu am resursele financiare...
Nu sunt o curvă, Ben. Sunt importantă şi eu.
- N-am vrut să spun... - Sunt importantă!
Îl caut pe doctorul Ben Harmon.
Eu sunt.
Detectiv Jack Colquitt, Poliţia L.A.
Vreau să stăm de vorbă cîteva momente.
Detectivul vrea să îmi vorbească.
Bine, ne întîlnim mîine la ora 3.
Restaurantul Norms din capul străzii.
I-am spus totul celuilalt poliţist.
Soţia şi fiica mea au fost terorizate de animalele alea.
Asta ţine de departamentul omucideri, eu sunt de la persoane dispărute.
Am venit în legătură cu Sally Freeman. Este o pacientă de-a dumneavoastră.
Marţi am avut prima şedinţă cu ea.
Îmi cer scuze... persoane dispărute?
Soţul ei ne-a anunţat. Noaptea trecută nu a mai venit acasă.
Nu părea prea tulburat.
S-au hotărît să divorţeze.
Sunteţi trecut în agenda ei de pe computer, cu întîlnirea de la ora 3.
- A fost aici? - Da.
Atunci sunteţi ultimul care a văzut-o.
Avea şi un curs de Power Point, la Learning Annex,
dar acolo nu a mai ajuns.
Nu vă pot spune despre ce-am vorbit,
dar să ştiţi că nu era nimic deosebit.
Nici nu mă mir. Între noi doi,
toţi cei cu care am vorbit despre tipa asta, au zis că este
cea mai plicticoasă persona cu putinţă.
Cum naiba-ţi poţi face treaba, cu tipa asta prin preajmă?
Nu-i aşa?
Cum am spus, probabil că nu s-a întîmplat nimic,
dar dacă auzi ceva, sună-mă.
Sigur, nici o problemă.
Găsesc singur drumul.
Poate dau din greşeală peste camerista ta.
Te-ai răzgîndit?
Nu.
Nu...
Ţi-am spus că nu sunt poponar.
Scula ta nu este de acord.
Încetişor, omule.
Tu m-ai urmărit, credeam că este pe bune.
- Urmărit, pe dracu. - Încet!
Ajutor! Ajutor!
Doamne!
Sal Mineo avea 37 de ani cînd a murit.
Cîştigătorul Globului de Aur şi de două ori nominalizat la Oscar.
Tatăl său erau un confecţionar de sicrie,
care nu a acceptat niciodată că fiul său a fost un homosexual.
A trimis un criminal josnic,
afro-american, Lionel Raymond Williams pentru a-l ucide,
dînd impresia unui "jaf mers prost".
Dar veţi pierde mult timp pentru a găsi pe cineva
care să creadă asta, în oraşul ăsta.
Majoritatea oamenilor cred că Sal Mineo a murit din cauza unei crime intenţionate.
Turul nostru se încheie cu una dintre cele mai renumite case
a ororii din Oraşul Îngerilor...
Cunoscută mai bine sub numele de "Casă Uciderii".
Construită în 1922 de către Dr. Charles Montgomery,
un chirurg loial soţiei sale Nora,
o vedetă proeminenta din Coasta de Est.
Dar cînd Montgomery a ajuns în vremuri grele,
el a devenit dependent de droguri
şi a dezvoltat un terifiant complex Frankenstein.
Charles?
La naiba, Charles,
iar eşti la subsol?
Charles?
Pentru numele lui Dumnezeu, lucrez!
Lucrezi. Mi-aş dori.
Acum vino la cină.
Ne-ai făcut să aşteptăm cinci minute.
L-ai distrus.
Ce i-ai făcut copilului ăla?
Nu poţi să-ţi dai seama dacă e o fată sau un băiat.
Eşti o ruşine, Charles.
Cum poţi să spui
că eşti un om ce mă depăşeşti.
Crezi că am venit
tot drumul ăsta din Philadelphia pentru asta?
Pentru viaţa asta?
Pentru casa asta?
Am construit casa asta, aşa cum ţi-ai dorit.
Şi cîţi servitori avem? Doi?
Şi mă aştept ca să fac altceva?
Bine, Charles.
Îneacă-ţi talentul în paharul ăla.
Eşti un nimic.
Numai cînd mă uit la tine îmi vine să vomit.
Vei vedea.
Într-o zi vor scrie articole despre mine
în Jurnalul Medical din Boston.
Bine, Charles. Sparge totul.
Daphne, atunci cînd auzi copilul plîngînd,
vino imediat şi du-l la etaj.
Da, doamnă.
Da. Vino aici.
E în regulă.
E aici, e în regulă.
Au venit din nou astăzi,
recuperatorii de taxe.
Charles!
Mă auzi?!
Nu sunt surd!
Deşi voi fi.
Acum, ascultă-mă.
Vei sprijini familia aceasta într-un fel sau altul.
Am angajat o fată cu 60 dolari, să vină mîine dimineaţă.
Are probleme.
Probabil are prieteni.
Aşa că ar fi bine să nu fii beat.
Dorothy Hudson?
Intră, scumpo.
Pe aici.
Ce fată drăguţă.
Dar nu poţi deveni o legendă a ecranului argintiu
cu o obligaţie agăţată pe fusta ta.
Acum, nu-ţi face griji.
Nimeni nu va şti vreodată.
Dar avem nevoie de bani în avans.
Poftim.
Bea asta.
Asta e.
Te va face să uiţi.
Charles? Eşti gata pentru Dorothy?
Da, dragă.
Va trebui să o ajuţi.
E un pic ameţită.
Grăbeşte-te. Înainte să se dezmeticească.
Se estimează că două duzini de fete
au mers sub cuţitul Dr-lui. Montgomery în temeiul său,
datorită soţiei sale Nora.
Dar sufletele celor mici
trebuie să se fi revoltat împotriva lor,
ca o teroare,
într-un final şocant în 1926.
Nu te poţi duce acolo, doamnă!
E casa mea!
Bine.
Deci, mama arată bine, uterul arată bine,
copilul arată bine.
Deci, nu am avut un avort spontan.
Nu. Doar un o mică pată.
- Sîngerarea s-a oprit după cîteva minute? - Da.
Imediat după ce am intrat în casă.
Cînd eşti însărcinată,
aveţi cu 50% mai mult sînge în în corpul dumneavoastră.
O mică descărcare e ceva normal.
Deci, dacă se întîmplă din nou, nu va trebui să-mi fac griji?
Fără griji.
Îngrijorarea nu e bine pentru mamă şi copil.
Aţi fost îngrijorată mai mult ca de obicei?
Recent, am avut cîteva probleme
în casa noastră, dar suntem pe cale
să le dăm uitării, aşa că...
Citeşte-mi pe buze.
Fără nicio mutare cît sunteţi însărcinată.
Deces, divorţ,
mutare...
acestea sunt cele trei evenimente de stres
pe care o persoană le poate experimenta.
Noi nu vrem niciun CRH, corticotropina de eliberare a hormonului,
provocînd un haos acolo înăuntru.
Nivelurile ridicate ar putea conduce la
un avort spontan.
Scuzaţi-mă.
O clipă.
Eşti bine?
Da, sunt...
Ben!
Nu e primul tată
ce se prăbuşeşte aici.
Ben.
Ben, vom face rapid un
EKG şi o analiză a sîngelui, să fim siguri că nu s-a întîmplat nimic rău.
Apoi, cred că voi doi ar trebui să ieşiţi în oraş
la un prînz frumos.
Sunt bine.
Sunt bine. Sunt bine.
Noroc în vînzarea lămîiei astea.
Îmi place atunci cînd nu fugi.
E mult mai uşor pentru mine
ca să ţin pasul.
Lasă-mă în pace.
Vrei să joci piesa asta cu mine în timp ce mergem?
Vei fi Oscar.
Nu voi juca liniile cu tine.
Nu vorbesc cu tine.
Cineva e nervos.
Bănuiesc că problemele alea din Boston nu au mers atît de bine.
Fata aia încă îţi dă bătăi de cap?
Nu e treaba ta asta.
Viaţa mea nu e treaba ta.
Bine. Ai nevoie de spaţiu.
Am înţeles.
Am nevoie de...am nevoie de 1.000 $.
Eşti nebun. Nu-ţi dau niciun ban.
Am nevoie. Am nevoie de raze la cap.
Ascultă-mă.
Nu veni lîngă mine!
Dacă mă mai deranjezi din nou, vom avea probleme.
Ai înţeles?
Am înţeles.
Nu vei găsi aur îngropat aici.
Ce faci acolo jos pe pămînt?
Nu ştiu.
Tot mă trezesc aici.
Acelaşi loc.
Ei bine, nu e niciun mister în asta.
E stres.
Fiica adolescenta...
o soţie gravidă,
şi afacerile tale nu sunt pe un drum bun încă.
Pot să spun asta din maşinile de pe stradă sau din lipsă acestora.
Dar vei găsi o cale.
Trebuie să te avertizez cu privire la proprietatea asta.
Vezi tu, proprietarii anteriori
au îmbibat pămîntul ăsta cu pesticide.
Orice fruct scos din pămîntul ăsta e otrăvit.
Cu pămîntul ăsta toxic,
tot ce poţi face, e să-l acoperi.
Ştii, văd o terasă din cărămidă
cu un chioşc
la umbra acelui arbore de piper.
Un pahar înalt de ceai Long Island în mîna ta,
în timp ce stai întins pe un şezlong.
Sunetul drăguţ al greierilor ce-l auzi în urechi.
Paradis.
Un paradis pur.
Pot să te ajut?
Tu eşti femeia cu casa?
Eşti aici pentru casă?
Ai vreo programare?
Da.
Ei bine, va trebui să-l suni pe agentul imobiliar.
Pot veni altă dată.
Aşteaptă.
Soţul meu e la etaj, aşa că...
Lemnul ăsta...
este atît de frumos şi cald.
Nu am mai văzut de mult timp unul castaniu.
Da, ştiu.
Nici nu ştiam ce fel de lemn e asta.
Şi lambriul de aici.
Sticlă de Louis Comfort Tiffany.
Da.
Inspirat de irizarea aripilor de fluturi.
Şi uită-te la albastru.
Se asortează cu ochii mei, nu?
Da.
Şi ochii tăi au albastru frumos.
Mulţumesc.
Şi asta trebuie să fie unul dintre candelabrele
importate din studioul său din New York.
Da.
M-am interesat, şi e veritabil.
Casa are patru dintre ele.
Vrei să te uiţi şi la bucătărie?
A fost modernizată un pic.
Nu-mi place asta. Nu e bine.
Nu e ceea ce vreau.
Ce e dispozitivul ăla?
Ăsta?
Ăsta e un braţ de paste.
E pentru, ştii, pentru a umple vase mari de apă.
Uite cum facem.
Dacă vă decideţi că vreţi să luaţi casa,
voi scoate astea înainte să vă mutaţi.
Aţi putea să-mi daţi un pahar cu apă?
Da.
Vreţi nişte ceai?
Făceam ceai înainte de mentă şi verbină.
Va trebui să scap de maşinăria aia.
Ştiu.
Sunt şi eu sunt în conflict cu asta.
Suntem doar dependenţi
- de facilităţile noastre. - Noi?
Aveţi copii?
Da. Am o fiică.
Şi de fapt, sunt însărcinată
- în acest moment. - Gravidă?
Am avut un copil.
Dre. Harmon.
E cam tîrziu pentru a planta, nu-i aşa?
Cum vă pot ajuta, detective?
Am găsit-o pe Sally Freeman.
Avea ceva asupra ei ce vă aparţine.
Sally a fost admisă la Universitatea Spitalului acum două zile.
Tentativă de sinucidere eşuată, găsită într-un hotel din centrul oraşului.
A luat mai multe pastile, şi a intrat în comă.
A fost adusă fără vreun act de identificare,
ceea ce a durat un pic pînă am aflat cine e.
Ai fi putut salva o mulţime de oameni, o mulţime de probleme,
- dacă ne-ai fi spus. - Sunt obligat să păstrez confidenţialitate.
Pe cine încerci să protejezi, pe Sally Freeman sau pe tine?
Eşti mai rău decît soţul meu.
Vă plătesc ca să am ajutaţi să trec peste criza asta.
Cel puţin puteţi încerca să pretindeţi că sunteţi interesat.
Sunt în suferinţă.
Sunt în suferinţă! Ce trebuie să fac ca să vă atrag atenţia?
Să mă sinucid?
Opreşte-te.
În cele din urmă.
Am o idee. Acum ştiu ce să fac.
Nu am făcut nimic.
Ai auzit-o pe înregistrare.
Şi-a făcut-o singură.
Corect.
Nu e o crimă să fii un ticălos.
Deci, aşa cum am menţionat şi la telefon,
covorul va fi curăţat cu aburi înainte să vă mutaţi.
Există acolo o staţie pentru iPod-ul dvs sau ce vreţi dvs.
Ei bine, îţi voi spune ce-mi place.
Îmi place de tipul ăla de la securitate din faţa uşii...
Scuzaţi-mă. Pot vorbi cu mama un pic? Singure?
Sigur.
Voi fi în biroul de închiriere.
Am pe altcineva care vine în 20 de minute.
Mă bucur că ne-am mutat în California,
- cînd am putea fi oriunde. - Cred că are o anumită...
Tu şi tata, amîndoi, nu va confruntaţi cu nimic.
Afacerea, avortul spontan.
Pentru majoritatea oamenilor asta e doar viaţa şi se ocupă de asta.
Dar voi a trebuit să schimbaţi totul...
să trageţi pe toată lumea în celălalt colţ al ţării pentru a începe din nou...
Dragă, nu cred că ţi-ai dat seama
de ceea ce s-a întîmplat cu noi în acea casă.
A fost devastator. A fost un coşmar.
Locul ăsta e un coşmar.
Îmi place casa noastră, are suflet.
E locul în care noi două ne-am confruntat cu ce e mai rău, mamă.
Ai spus că au fost victimele unui lucru rău acolo.
Eu spun că ăla e locul unde noi am supravieţuit.
Îmi place că vezi lucrurile în felul acesta.
Sunt gravidă.
Nu pot sta acolo.
E o decizie pe care eu şi tatăl tău am luat-o împreună,
pentru familia noastră.
Da, în fine.
Dar îţi spun, dacă vei merge în continuare cu
planul ăsta sucit, îmi voi lua bagajele şi voi pleca.
Voi fugi.
Şi crede-mă, ştiu cum să plec astfel încît să nu mă mai găseşti.
Mă uit la rezultatele dvs şi veştile bune sunt că
EKG dvs e perfect normal.
În ceea ce priveşte analiza sîngelui, au găsit un component laudanum.
Laudanum?
Se folosea ca un opiu în timpul intervenţiilor chirurgicale.
Dar a provocat pierderi de memorie extreme,
şi l-au interzis de prin 1934.
Scuză-mă o clipă. Te sun imediat înapoi.
Ştiu că mi-ai pus droguri în cafea.
Dovedeşte-o.
Hei.
Iisuse, îmi pare rău...
Că mai lăsat să aştept în Norms pentru trei ore?!
Doamnă Harmon?!
- Hayden. - Doamna Harmon!
Sunt Hayden McClaine! Trebuie să vorbim!
Hayden, opreşte-te. Asta e o nebunie.
- Vivien? - Te comporţi nebuneşte.
- Nu-mi spune nebună, nu sunt nebună. - Calmează-te.
- Sunt nervoasă. - Calmează-te.
Şi sunt însărcinată! Doamnă Harmon?!
Nu-ţi pune mîinile pe mine!
Eşti supărată.
Ai tot dreptul să fii, dar înainte ca toată treaba asta
să scape de sub control, hai să mergem undeva şi să vorbim.
Vivien trebuie să ştie.
Trebuie să înţeleagă că ai alte obligaţii.
Cred că ar trebui să-i spunem împreună.
Putem discuta despre asta.
Nu mă întorc înapoi la Norms.
Oriunde vrei.
Ei bine, mănînc pentru doi.
Ştii ce mi-ar place?
Un mare, gros, suculent...
Încă se mişcă.
Ce dracu' ai făcut?!
Ce-ai făcut?! Ce-ai făcut?! Ce-ai făcut?!
Simplu!
Pînă acum nu ai omorît pe nimeni!
Da. E moartă.
Dumnezeule! Dumnezeule!
Ce faci?
Îi faci o baie pentru ADN?
E moartă.
Eşti un criminal.
Eşti un criminal!
Da. Dar tu nu eşti.
Şi acum, toate problemele tale s-au rezolvat.
Urma să-i spună tot lui Vivien.
Nu putea să se întîmple asta.
Voi...voi suna la poliţie.
Eşti sigur că vrei să faci asta?
Adică, a fost amanta ta, Ben.
Şi-ţi purta copilul. Cum va arăta asta?
Doar că nu văd că va da bine pentru tine.
- Hei, e în regulă. E în regulă. - Dumnezeule.
Totul va fi...
Trebuie doar să te cureţi înainte ca soţia ta să se întoarcă.
- Doamne... - Voi avea grijă de corp.
Nu este o problemă.
Ce dezgropa-i aici?
Ai un început de gaură foarte frumoasă. Vezi?
Suntem la jumătatea drumului.
Hei, Ben?
Mi-ar fi de folos mia ceea de dolari.
Traducerea Bonzi şi Flavius Gomei
Facebook: Flavius Gomei