Traducerea şi adaptarea Alexynho
- Ce naiba cânţi, Cartman? - Noul cântec al lui Alanis Morissette.
Mi-a rămas în cap.
Bună, copii. Gata de prânz?
Eric, ai vreo problemă?
Da, nu-mi pot scoate cântecul ăsta idiot din cap!
- "Stinky Britches," de Alanis Morissette? - Da.
- Copii, l-aţi salutat pe dl. Rămurică? - Bună, băieţi. Ce mai faceţi?
Când se întoarce dl. Pălărie?
V-am spus să nu mai menţionaţi acest nume, în preajma mea!
- Dar îl urâm pe dl. Rămurică. Îi nasol. - Da.
Dl. Rămurică e mult mai stabil, decât dl. Pălărie va fi vreodată!
- Aşa că el e o păpuşă mai bună! - Ar fi mai bun, folosit pe post de cuier.
Cum îndrăzneşti? Hai, dle. Rămurică.
- Salutare, copii. - Salut, Chef.
- Ce ai spus? - Cântă un hit recent.
Eric.. Unde ai auzit cântecul ăsta?
Peste tot.. La radio, MTV, peste tot.
- Să fiu sodomizat de Crăciun. - Ce-i?
Copii, eu am scris cântecul ăsta acum 20 de ani!
Tu l-ai scris?
Da! Pe vremea când eram în industria muzicii.
Iar acum se pare că o casă de discuri, mi-a publicat una din melodii.
Atunci, ar trebui să ceri bani pentru asta.
Nu vreau nici un ban. Vreau doar să fiu creditat cu drepturile de autor, atât.
Atunci, să mergem la firma de înregistrări.
Tata e avocat. Îmi povesteşte astfel de cazuri, mai tot timpul.
Bine atunci. Poate voi merge. Le voi prezenta varianta piesei mele.
Deci, vedeţi dle. producător, "Stinky Britches" e ceva
ce eu am scris acum mulţi ani.
Nu văd nici o asemănare, între acea melodie
şi hitul artistului nostru, Alanis Morissette.
- Huh? - E aceeaşi melodie!
Ia ascultă. Încerc să fiu calm, în privinţa asta!
Dar nu poţi fura muzica altor oameni! E împotriva legii!
Eu sunt mai presus de lege!
Dle. Chef, mă tem că nu-mi lăsaţi nici o alternativă. Vă dăm în judecată.
Voi pe mine? Mi-ai furat una din melodii şi tu mă dai în judecată?
Da. Te sfătuiesc să-ţi cauţi un avocat bun. Noi îl avem pe cel mai bun.
- Tatăl meu îi va fi avocat! - Da. Şi e evreu!
Dle. Rămurică, tu eşti?
Cine ţi-a făcut asta, dle. Rămurică? Cine?
Mă laşi pe mine să vorbesc. Îi vom termina pe ticăloşii ăştia!
Bine.
Curtea este pregătită. Cine este avocatul apărării?
Eu, onorată instanţă. Gerald Broflovski.
- Şi avocatul acuzării? - Eu, onorată instanţă. Johnny Cochran.
- Uh oh. - De ce "Oh oh"?
Chef, ăla-i Johnny Cochran. El e cel care l-a scăpat pe O.J.
Oh oh.
Am nevoie de ajutor! Vă rog, ajutaţi-mă! Cred că are arsuri de gradul 3!
Dă-mi copilul.
Va fi bine, doctore?
Va supravieţui?
E un băţ.
Drace! Nu mă lua cu termeni medicali! Spune-mi sincer!
Va fi bine?
Deci, în această a 15-a zi, a ceea ce se pare că este cel mai important
caz al zilei, Johnny Cochran s-a prezentat să apere Capitalist Records.
Marea întrebare este, dacă Cochran va folosi faimoasa-i metodă "Chewbacca"?
- Ce-i metoda Chewbacca? - Habar n-am.
Ce a folosit Cochran la judecata lui O.J. Simpson.
Doamne, ce-l urăsc pe Cochran ăla. Dacă ar fi în faţa mea, i-aş zice..
"Hei! Nenorocitule, dr... T... Te pocnesc în coaie!"
Sigur, l-ar speria de s-ar căca pe el, Cartman.
Şi aşa, în concluzie, doamnelor şi domnilor, aţi auzit
versiunea clientului meu a melodiei, înregistrată acum peste 20 de ani.
Aţi auzit exact acelaşi cântec, produs de hoţii ăştia, luna trecută.
Eu zic că este un caz destul de simplu. Luaţi decizia corectă. Vă mulţumesc.
I-am convins.
Dle. Johnny Cochran, argumentele dumneavoastră.
Doamnelor şi domnilor. Avocatul lui Chef, vrea să credeţi
că piesa a fost scrisă de clientul său, acum 10 ani.
Au o apărare solidă. Până şi mie îmi venea să-l cred.
Dar doamnelor şi domnilor,
am un singur lucru la care vreau să vă gândiţi.
Doamnelor şi domnilor, el e Chewbacca.
Chewbacca este un Wookie de pe planeta Kashyyyk.
Dar Chewbacca trăieşte pe planeta Endor.
Gândiţi-vă puţin. Nu are nici o logică.
- La naiba! - Ce?
Foloseşte metoda Chewbacca!
De ce ar dori un wookie, înalt de 3 metri, să trăiască pe Endor,
alături de nişte Ewoki înalţi de juma' de metru? Nu are nici o logică!
Dar cel mai important, trebuie să vă întrebaţi: Ce legătură are asta cu cazul?
Nici una.
Doamnelor şi domnilor, nu are nici o legătură cu acest caz. Nu are nici o logică!
Uitaţi-vă la mine. Sunt un avocat ce apără o casă de discuri,
şi vorbesc despre Chewbacca! Are vreo logică?
Doamnelor şi domnilor, vorbesc fără logică! Nimic nu are logică!
Deci gândiţi-vă, când vă aflaţi în camera juraţilor şi
vă luaţi după Proclamaţia de Emancipare, "Are vreo logică?" Nu!
Doamnelor şi domnilor, nu are nici o logică!
Dacă Chewbacca trăieşte pe Endor, trebuie să ne daţi dreptate! Apărarea se retrage.
Bine, atunci!
Chiar e bun.
Într-o sală de judecată înlăcrimată, Johnny Cochran şi-a prezentat argumentele,
şi, exact după cum anticipam, a folosit metoda Chewbacca.
Dacă a funcţionat sau nu, juriul decide.
Care e verdictul?
Îl găsim pe acuzat, Jerome "Chef" McElroy, vinovat.
Dle. Chef, aţi fost găsit vinovat pentru hărţuirea unei case de discuri.
Veţi plăti daune morale în valoare de 2 milioane $, în mai puţin de 24 de ore.
Arăt eu ca un om ce are 2 milioane de dolari?
Aveţi 24 de ore la dispoziţie să faceţi rost, altfel veţi merge la puşcărie.
Pentru 8 milioane de ani!
De fapt, dle, doar pentru 4 ani.
Scuze. Te duci la puşcărie pentru 4 ani.
Nu se poate!
Oh nu. Chef merge la puşcărie.
- Şi scaunul. Vreau şi scaunul. - Hei, e scaunul meu preferat!
Ai auzit judecătorul. Din moment ce ai pierdut cazul, pot să-ţi iau orice vreau,
să-mi plătesc avocatul. Da, vreau şi răcitorul de apă.
- Salutare, Chef. - Bună, copii.
Ce se petrece?
Copii, tipul ăsta îmi ia toate bunurile.
Şi dacă până mâine nu am 2 milioane de dolari, mă duc la puşcărie.
Nu-ţi fă griji. Am venit să te înveselim.
- Da. Pregătit, Cartman? - Pregătit!
Bine, bine, copii, vă mulţumesc mult. Deja mă simt mai bine.
- Pe bune? - Da, da. Numai opreşte-te, te rog.
- Vedeţi? V-am spus că va funcţiona. - Ce-i ăla?
Ăsta? E un album foto de pe vremea când eram în industria muzicii.
- Ai cunoscut vreo celebritate? - Cum să nu?
Janis Joplin, Beatleşii, Elton John. M-am plimbat prin toată lumea,
am petrecut cu formaţii, am fost la petreceri scumpe, am iubit multe, multe femei.
- Ce-i în poza asta? - Nimic.
În fine..
Luaţi şi ăsta.
Albumul nu are nici o valoare monetară. De ce naiba îl mai iei?
Pot să iau orice vreau.
Am 24 de ore, să-ţi fac rost de bani. Asta e legea!
Sunt mai presus de lege!
Ţi-am spus să nu te pui cu mine!
Ia gata! Ştii ce voi face? Voi strânge 2 milioane, dar nu
ţi-i voi da ţie! Îi voi folosi să-l angajez pe
Johnny Cochran şi te voi da în judecată!
Nu ai îndrăzni.
Fii atent! Acum, pleacă-n puii mei, afară din casa mea!
Ţi-am adus nişte suc, dle. Rămurică. Te simţi mai bine?
Nu ştiu cine ar vrea să-ţi facă rău, în halul ăsta, dar îţi promit că nimeni
nu te va mai răni, de acum înainte.
Dle. Rămurică? Eşti bine? Dle. Rămurică?
Dl. Rămurică e rupt!
Cine a făcut asta? Nu vei scăpa nepedepsit, ticălosule!
Bine. Vă mulţumesc, dle. Cochran.
Johnny Cochran, îmi va accepta cazul dacă îi plătesc onorariul de 2 milioane de dolari.
De ce nu ceri bani de la celebrităţile pe care le cunoşti? Doar sunt bogaţi.
Nu cred că-şi mai amintesc de mine. Eu doar le găteam.
Poţi strânge 2 milioane de dolari. Iar noi te vom ajuta.
Apreciez asta, copii, dar să strângi 2 milioane $, nu-i chiar atât de uşor.
Singura mea speranţă este să mă ofer, fiecărei femei din oraş.
Uraţi-mi noroc, copii.
- Trebuie să-l ajutăm. - Da, dar cum?
Hai. Poate celebrităţile alea îl mai ţin minte pe Chef. Să-i vizităm!
- Frate, casa asta e uriaşă! - Da. E mai mare decât curu' lui Cartman!
Ba nu e, băieţi.
Vă pot ajuta cu ceva?
Am venit să strângem bani pentru prietenul nostru, Chef.
Doriţi un Nilla Crunchy, sau un Snacky Cake?
- Tu eşti Elton John? - Nu, sunt unul din servitorii săi
Atunci de ce vorbim cu tine? Hai, băieţi.
- Salut. Tu eşti Elton John? - Sir Elton John. Am fost ridicat la rang de cavaler, să ştiţi şi voi.
Încercăm să strângem bani pentru bucătarul şcolii.
Avem Chocolate Noogies şi Nilla Crunchies..
Îmi pare rău, dar nu sunt un mare fan al dulciurilor.
Ce?!
Puteţi cumpăra câteva, totuşi? Prietenul nostru Chef, e la ana..
- Chef! Vrei să zici, bucătarul Chef? - Da, mă.
- Îl mai ţii minte? - Desigur!
Nu l-am mai văzut de atâta timp. Îmi amintesc când l-am întâlnit prima dată.
Se întâmpla acum 25 de ani. Eram un artist în devenire şi nu-mi găseam stilul.
Auzi, Elton. Nu fi supărat, puiule. Gustă puţin din haggisul meu.
- Te va mai înveseli. - Mersi, Chef.
Nu înţeleg ce-i lipseşte muzicii mele.
Uite, Elton. Eşti un cântăreţ grozav, dar până şi o maimuţă ar putea scrie versuri mai bune.
Chiar am crezut că am nimerit-o de data asta cu "Cheddar Cheese Girl."
Ţie îţi trebuie un tip să-ţi scrie nişte versuri de calitate. Cunosc eu un tip
Bernie Taupin, care lucrează la Moth Burger acum. O să-l sun.
E o idee grozavă!
Şi Elton. De ce nu-ţi iei ţoale noi? Ştii tu..
Nişte costume sau alte prostii.
Şi de atunci Bernie îmi scrie versurile.
Dacă nu era Chef, n-aş fi avut o carieră în lumea muzicală.
Deci ne cumperi câteva dulciuri, să-l ajuţi?
Da, desigur. Cumpăr 3 batoane Yum-Yum.
Auzi, Elton. Dacă îţi dau versurile astea, compui o melodie pentru prietena mea?
Desigur puştiule. Dar drepturile de autor, îmi rămân exclusiv mie,
inclusiv şi nu numai teritoriul asiatic, cu un comision de 20%
din vânzările naţionale şi drepturi exclusive pentru orice publicitate.
Bine.
- Salutaţi-l pe Chef, din partea mea. - Mersi, moşu'.
Îi strângem 2 milioane lui Chef, imediat!
Mulţumesc, Chef.
Cu plăcere, dnă. Broflovski. Acum, pot primi banii?
Desigur. Poftim. Pleci deja?
Mai am mult de cutreierat, până fac rost de toţi banii de care am nevoie.
Multă baftă, atunci.
- Cum a fost dragă? - Exact cum mă aşteptam.
- Salut! Tu eşti Meatloaf? - Da. Ce naiba vreţi?
Dle. Loaf, vindem dulciuri pentru prietenul nostru pe moarte.
Nu-i pe moarte, Cartman!
Tacă-ţi naibii gura aia! Avem Nilla Crunchies, Berry Bars.
Pentru ce-s toate astea?
- Pentru prietenul nostru, Chef. - Chef are probleme?
- Da. Îl cunoşti? - Dacă-l cunosc?
Iar nu a venit nimeni.
Linişteşte-te, Cous-Cous. Totul va fi bine. Poate trebuie să-ţi schimbi imaginea.
Cum adică?
Nimeni nu vrea să vadă un tip numit Cous-Cous. Îţi trebuie un nume mai tare.
Tare, precum Tri-tip!
Nu-i rău. Gustă puţină friptură.
- Îi datorez totul lui Chef. - Deci îl ajuţi?
Categoric. Dă-mi o cutie de Yum-Yum şi câteva Berry Bars.
Tare!
Aşa, să aprindem artificii pe tavan! Vino-ncoa, băieţel!
Staţi puţin, domnişoară Crabtree. Nu vreţi să folosim nişte jucării sexuale?
- Jucării sexuale? Precum? - Ca acesta.
- Se numeşte "Punga plăcerii a lui Chef". - Cum funcţionează?
Trebuie să-ţi introduci capul în pungă şi plăcerea sexuală va fi mult mai mare.
Pe bune? Ce naiba, hai să încercăm.
Da.. Mult mai bine.
Desigur. Fac orice pentru Chef. Dă-mi o cutie de Choco-Numbers.
- Frate. Mulţumim, Rick James. - Da. Mulţumim.
Încă 35$. Hai băieţi. Să ne grăbim să-i dăm banii lui Chef!
- A fost minunat, Chef. Bine lucrat! - Nu mai pot continua. Mă sleieşte de puteri!
- Hai, revino-ţi, băieţel. - Pe bune! Nu voi reuşi.
Cum să nu, Chef. Îţi mai dau 100$, pentru încă o tură!
Drace!
- Bine că aţi venit, ofiţer Barbrady! - Pentru ce m-ai chemat?
Am primit aceste fotografii. Am montat o cameră şi am prins
agresorul domnului Rămurică! Acum, arestaţi-l!
- Pot pleca? - Da. Da, îmi pare rău.
Nebunule.
Nu se poate. E o greşeală.
Dle. Pălărie!
- Staţi, staţi. Ce faceţi? - S-a terminat, copii.
N-am putut strânge 2 milioane pentru Johnny Cochran, aşa că mă duc la puşcărie.
Ba nu te duci.
Am vizitat câteva vedete şi le-am vândut dulciuri, să strângem banii de care ai nevoie.
- Ce? Şi cât aţi strâns? - Cartman?
După cum observi, am strâns aproximativ 95 de dolari.
Ajungând foarte aproape de scopul nostru de 2 milioane de dolari.
Dar putem aduna banii noştri cu banii pe care i-ai strâns tu,
când te ofereai tuturor femeilor. Cât ai făcut?
Am făcut 410,300$ dar..
Nu mai contează pentru că toţi aceşti bani, îmi aparţin!
Nu-i poţi lua banii lui Chef! E ilegal!
Sunt mai presus de lege!
- Ia gata. E timpul să mergem! - Pa, copii. Mulţumesc pentru ajutor.
- Să mergem. - De ce naiba m-ai lovit?
Eu nu-ţi spun cum să-ţi faci meseria, aşa că tu să nu-mi spui cum să mi-o fac pe a mea.
- Omule, Chef a dispărut. - Chef nu mai e.
Gata cu friptura şi cu tartele la prânz.
- Nu-l putem dezamăgi, băieţi. - Omule, s-a terminat. E arestat.
Ba nu! Chef nu ar renunţa la noi. De câte ori ne-a scos din belele?
De 4 ori.
- Şi ce vom face? - Uşor. Fundaţia Chef.
- Fundaţia Chef? - Da.
Montăm o scenă şi-l punem pe Cartman să facă dansul german. Vom scoate bani de pe bilete.
- E o idee bună! - Da!
Crezi că te voi primi înapoi aşa pur şi simplu? Că poţi pleca şi
întoarce ca şi cum nimic nu s-a întâmplat? Nu mă privi aşa, dle. Pălărie!
Ţine minte, că tu m-ai părăsit! Şi nu te voi primi înapoi!
Du-te naibii! Mori şi du-te naibii!
Eşti un rahat mincinos, dle. Pălărie!
Să mori de foame, nenorocitule!
La ce naiba vă holbaţi? Discuţia e între mine şi dl. Pălărie.
Gata, dle. Garrison. Gata. Ne-am săturat.
La ce te referi?
La mititica cu tine, păsărel.
Poftim? Închisoare?
Treaba nu prea merge.
Cartman trebuie să danseze mai bine. Dansează mai cu talent, Cartman!
- Salutare, băieţi! - Elton John. Ce cauţi aici?
M-am gândit că veţi avea nevoie de ajutor, să strângeţi suma necesară.
Frate şi încă cum!
Am sunat câţiva prieteni şi ne-am hotărât să venim cu toţii.
Tare!
- Văd că ne-aţi şi montat scena. - Da, frate. E a voastră!
Atunci, să petrecem! Sau ceva de genu'.
Super!
Iar dl. Rămurică e acasă.. nici n-are habar că dl. Pălărie s-a întors.
Adică, îmi pasă foarte mult de dl. Rămurică, însă eu cu dl. Pălărie am trecut prin atâtea.
- În sfârşit te-ai dilit, nu Garrison? - Poftim?
Chiar nu pricepi, Garrison? Eşti numai tu! Tu eşti atât dl. Pălărie cât şi dl. Rămurică!
Suferi de personalităţi multiple.
Te avertizez, Chef! Să nu îndrăzneşti să mă abuzezi în această celulă!
Ce-ai zis?
Vă mulţumim că aţi venit la Fundaţia Chef! Sunteţi pregătiţi să petreceţi?
Să începem distracţia cu Rancid!
Rancid!
Sper că nu mai ai în plan, să mă violezi, nu Chef?
- Nu, Garrison! Mai taci naibii! - Atunci e bine.
- Ce nai..? - Băiete, suntem liberi!
Cât curaj să ne salvezi!
Dle. Pălărie!
Dl. Pălărie ne-a salvat, Chef! Hai, să urcăm în camion!
Conduc eu de acum, dle. Pălărie.
Cum naiba a ajuns la pedale?
- Rick James, doamnelor şi domnilor! - Dumnezeu să te binecuvânteze, Chef!
Acum, formaţia voastră preferată, Primus!
Suntem foarte mândri, să ne susţinem bunul nostru prieten, Chef. Chef a fost cel care
ne-a spus la începutul carierei să ne urmăm visele,
indiferent cât de mult falsam. Îl iubesc pe omul ăla.
Ce faceţi puşlamalelor?
Strângem bani ca Chef să-l angajeze pe Johnny Cochram, să te dea în judecată!
Da! Acum zbori de aici, înainte să te pocnesc în coaie!
Aa da? Mai vedem noi!
Urmează Joe Strummer!
Ştiţi, într-un turneu, am pierdut ritmul la o melodie.
Chef ne-a spus în culise, "Nu uitaţi, păstraţi ritmul, copii."
Era motto-ul lui, sau ceva de genul.
Ce naiba mai e şi asta?
- Bun venit la fundaţia ta, Chef. - Cum ai ieşit din pârnaie, Chef?
Dl. Pălărie m-a ajutat. Copii, voi aţi făcut toate astea?
- Am ajutat doar. - Îţi vom strânge banii, Chef.
Nu-mi vine să cred!
Mai vedem noi cât va mai rezista fundaţia Chef!
Şi acum, iată-l. Ozzy Osbourne!
Suntem prezenţi aici să ne ajutăm bunul prieten, Chef. Cel care ne-a atins sufletele tuturor.
Mi-amintesc când am început, Chef mi-a sugerat să cumpăr o bască.
Eu am înţeles "crapă-i ţeasta" şi aşa am făcut.
Iar restul, este doar istorie. Acum, să ne dezlănţuim!
Dumnezeule! Ozzy Osbourne i-a rupt capul lui Kenny.
Ticălosule!
Urmează Ween!
Suntem mândri să ajutăm Fundaţia Chef.
Chef e cel care care ne-a spus să scoatem un album country.
- Ba nu, a fost ideea lui Steve. - Şi atunci, cine-i Chef?
- Nu ştiu, frate. Credeam că tu-l cunoşti. - Mă rog, în fine. Iată piesa noastră!
Stai fără griji dle. Rămurică. Chiar dacă dl. Pălărie, m-a scăpat din închisoare,
rămân tot cu tine.
- Îl iubeşti? - Nu contează. M-a părăsit.
Dar îl iubeşti?
- Da. - Atunci du-te la el.
Dar simt că aş face o alegere greşită.
Dragostea nu-i o alegere, e un sentiment. Dacă am putea decide pe cine să iubim,
ar fi mult mai simplu, dar mult mai puţin magic.
Nu te voi uita vreodată, dle. Rămurică. Îţi mulţumesc.
Şi acum, doamnelor şi domnilor. Dl. Elton John!
Vă mulţumesc tuturor că aţi venit să-l ajutăm pe Chef. Aceasta este o piesă scrisă de
un băieţel foarte special. Habar n-am care-i numele lui,
dar.. cui pasă? În fine, l-a scris pentru prietena lui.
- Tipule, e piesa ta pentru Wendy! - Ce papagal mai eşti!
Am câştigat. Tu ai pierdut! Fundaţia Chef e praf şi pulbere şi n-ai strâns
destui bani să plăteşti onorariul lui Cochram. Aşa că eu câştig!
Şi ce s-a întâmplat? Ei bine, prin South Park se zvoneşte
Că inima lui Johnny Cochran s-a mărit de trei ori, în acel moment.
Staţi aşa! Dle. Chef, această muzică m-a emoţionat.
Vă accept cazul, pe gratis!
- Serios? - Da.
Ne vedem la tribunal, dle. producător.
Nuuuuuuuuuu!
Doamnelor şi domnilor, trebuie să decideţi
dacă să întoarceţi decizia în privinţa clientului meu, Chef.
Ştiu că pare vinovat, dar doamnelor şi domnilor, acesta e Chewbacca.
Gândiţi-vă puţin: Nu are nici o logică!
De ce vorbesc despre Chewbacca când viaţa acestui om, e în joc?
De ce? Vă spun eu de ce. Nu ştiu. Nu are nici o logică.
Dacă Chewbacca nu are nici o logică, trebuie să ne daţi dreptate.
Priviţi maimuţa. Pe bune, priviţi maimuţa.
Chef! Cum e să te simţi un om liber şi să fii în sfârşit
creditat pentru cântecul "Stinky Britches"?
E grozav! Nu-mi pot găsi cuvintele să mulţumesc tuturor artiştilor care
au cântat la Fundaţia Chef. Şi cel mai şi cel mai mult, vreau să mulţumesc copiilor.
Deci, ce vei face acum?
Mă întorc la ce este cu adevărat important. E marţi!
Aşa că e ziua de ton la conservă.
Super!
Traducerea şi adaptarea Alexynho