Bobby? Min läkare är ett monster. Kom hit till Sioux Falls General.
De är som människoätande hamnskiftare.
Och de är odödliga.
- Nåt mer? - De blöder svart sörja.
Hej, Sam. -Hej, Dean.
Förtrollningen håller sig bara i några dagar.
Det du inte pratar om försvinner bara inte. Jag menar det du inte säger!
- Det är bra mellan oss, eller? - Ja, det är bra.
- Är du säker på det här? - Lita på mig.
God morgon, Megan. Det där är en jättefin klänning.
- Tack, det är en andrahands. - Den ser ny ut på dig.
- Kalla mig Dean. - Hur kan jag hjälpa dig, Dean?
Jag har inget konto här, men kan du växla den här?
Jag kan nog göra ett undantag för dig.
Hur vill du ha det?
Jag får ta det sen, och så vill jag ha alla era pengar.
Upp med händerna!
Pengarna är försäkrade så ingen får spela hjälte.
In med dig!
- Är du redo? - Japp.
Översättning: Nikki www.SweSUB.nu
Klarar du av frukt från det giftiga trädet?
- Är inte det ett juridiskt uttryck? - Det lär du önska att det var.
Samma eftersmak som vigvatten, inte lika bitter som bergssalt.
Hur mår mina favoritköttdräkter?
- Andas han fortfarande? - Har försökt med alla klassiker.
Jag får försöka med allt annat jag kan komma på.
Hitta på nåt snart annars får vi släppa en bil på honom.
Faktiskt så klarade Edgar sig från det där.
Han mår bra, men han är lite sur på er.
- ...visste ni inte? - Stäng igen kakhålet.
Har du använt allt det här utan resultat?
- Ska du försöka, tränaren? - Hur hittade ni oss?
Det var lätt. Vi använde ett sökprogram och en algoritm-
-för att hitta era mest kända alias.
Toppen, ett Mensa-monster.
Hur fick ni reda på våra alias?
Från er rockbärande vän.
Vi laddade ner all info när vi var i Cass. Det är så vi gör.
Varför berättar du det för oss? Du är inte dum.
- Varför avslöjar du dig? - För att jag är inte rädd för er.
Ni vet väl om att jag är det minsta av era bekymmer?
Ni har inte sett nyheterna idag?
De två män som antogs vara döda stängde dörrarna och öppnade eld.
De lämnade inga överlevande.
Sam och Dean Winchester jagas nu i hela Kalifornien.
- Händelserik morgon? - Jävlarna klonade oss.
- Men hur? - Har inte en aning.
- De kanske rörde vid er på sjukhuset? - Det var håret!
Det är inte svårt att få tag på DNA i motellets duschar.
Kan man kopiera folk så där? Toppen.
-Vad planerar de? -Att pressa oss.
Och göra oss till USA:s mest efterlysta män.
Då så, vi får hitta de här jäklarna och döda dem själva.
- Varenda snut har sett era nyllen nu! - Ja, vad tjänar det till att gömma sig?
Det är bättre än att riskera det. De här grejerna är smartare än er!
Ni vet inte hur ni ska döda dem eller skada dem-
-men ni ska efter dem? Genialiskt.
- Det här är personligt. - Jag håller med Dean.
Ska ni vara idioter så får ni väl vara smarta sådana.
- Ni får möta upp Frank Deveroux. - Vem är det?
En idiot och galning, men han är skyldig mig från tidigare.
Medan får jag försöka lista ut vad som tar kål på killen.
- Det vanliga? - Absolut.
- Har ni proteinbarer? - Ja.
- De ligger därbak, en sekund bara. - Visst, tack.
Han kände igen mig. Vi drar.
Specialagent Morris, det här är specialagent Valenti.
Winchester killarna håller oss upptagna.
Är det här en psycho roadtrip? Två banker och ett närköp?
För några dagar sen var de döda. Vi vet lika mycket som ni.
Seriemördare på riktigt?
Brottsplatser betyder en massa pappersarbete. Vad ska vi annars göra?
Vi måste gå. De sågs på en bensinmack.
- 160 mil bort. De måste ha flugit. - Eller åkt i Batmobilen.
- Är det här rätt ställe? - Ja.
Frank, är du där inne?
Frank? Är det nån här?
Nån hemma?
Där ser man. Spindeln har fångat flugor.
Det var som fan. Galningarna Butch och Sundance.
- Ni är på CNN just nu. - Nej, det är inte vi.
Klart det inte är. Såvida ni inte har en teleportör.
- Har ni en teleportör? - Nej, sir, det har vi inte.
Beklagar era dubbelgångare. Vem har skickat er?
NSA, FIB, Marsha Dyans?
Bobby Singer skickade oss.
- Eller inte. - Han sa att du var skyldig honom en.
Han räddar mig en gång och då är jag skyldig honom resten av livet?
Det brukar funka så.
Bobby är inne på hela magigrejen men sanningen är att regeringen har-
-klonat folk i flera år. Det var väl er tur nu.
Era kloner har jobbat hårt. Ni är på listan för de mest efterlysta.
Ni är de snabbaste som klättrat uppför en listan sen Donna Summer.
- Vad borde vi göra? - Kuba är trevligt så här års.
- Vi ska inte gömma oss. - Är han alltid lika dum?
Vi måste stanna kvar och döda några.
Så få oss att försvinna, men inte helt.
Först måste vi göra oss av med gamla alias, inga mer rockreferenser.
Det är Tom och John Smith som gäller från och med nu.
Inga kort, bara cash.
Byt telefoner regelbundet på ett oregelbundet schema.
Försök att hålla er undan de 200 miljoner övervakningskamerorna.
- 200 miljoner? - Storebror har koll.
Ser ett ställe ut att ha råd med kameror, glider ni vidare.
- Är det här din laptop? - Ja, det är det.
Varför gjorde du så?
- Tack, antar jag. - Ni är skyldiga mig 5000 i kontanter.
Smakar det så kostar det, annars får ni säga hej till polisen.
Nu fixar vi nya leg Mr och Mr Smith.
Gör det igen!
- Ska du bara ta mig på morgonen? - Du pratar fortfarande.
- Är du inte trött än? - Du blöder svart sörja.
- Blöder du så kan du dö. - Visst, vi säger så.
Försök med syran igen. Stackare, du har inte en aning.
Hur länge tror du att det här håller? Klockan tickar, gamle man.
- Det blir nog kul att äta dig. - Knip käft.
Sen ska vi äta alla som du sagt hej till.
Jäklar, där ser man.
Jag har markerat alla händelser på kartan så att ni kan se mönstret.
- Bra, vad är mönstret? - Inte en aning, jag ser det inte.
Ser slumpmässigt ut.
Inget är slumpmässigt när ens elaka tvillingar är ute på språng.
Ni får kolla vidare på det. Lycka till!
- Tack, Frank. - För vad? För att skicka in er i döden?
Era dubbelgångare vill synas på kamera för att sätta er i skiten.
Jag skulle ligga lågt för jag uppskattar livet och dess små mysterier, men-
-vill ni vara dumma, visst. Gör er åtminstone av med bilen där ute.
- Vad nu? - Dubbelgångarna har en likadan bil.
- Vad fan gör du här? - Charmerande, Bobby.
Min terapeut menar det. Hur hittade du mig?
Jag är en polis, minns du? Ska du bjuda in mig?
Du vill nog inte det. Jag har en stormun där nere.
Då går jag inte ner.
- Jag...ville komma hit och säga tack. - Tack?
Ja, jag kunde inte hitta några vykort för det speciella tillfället.
Jag gjorde bara mitt jobb, som jag inte får betalt för.
- Hur mår du, Bobby? - Jag mår toppen. Var dag är en gåva.
- Ditt hus brann ner. - Jag har tak över huvudet.
- Får jag vara snäll mot dig i fem minuter? - Inte för snäll, jag får inte bli velig.
Givetvis inte.
Jag kan laga mat, typ. Får jag laga ihop nåt åt dig?
Och kanske städa upp här. Det är det minsta jag kan göra.
Okej. Tack, sheriffen.
Jody.
- Trodde du att det skulle vara så lätt? - Nej, men det är en början.
Mår du bra?
Det är illa nog att de dödar folk och ser ut som oss, och nu det här?
Vi kör en skrothög medan min älskling är inlåst.
- Det är tillfälligt, Dean. - Ingen sätter min älskling i ett hörn.
- Du inser väl att det är... -...från en Swayze-film. Det är okej.
Vill du lyssna på musik?
- Förlåt. - Låt det vara.
Dean? Jericho, damen i vitt.
Black Water, Wendigon.
Lake Manitac, pojken i sjön.
- De åker dit vi har jobbat. - I ordning, sen jag lämnade Stanford.
- Vill de bli hittade? - Vi får ta reda på det i St. Louis.
Perfekt, Connors Diner. De har de bästa burgarna.
Han äter en sån här varje dag, och tycker att de är nästan bättre än sex.
Det här är vidrigt.
Döda växter med klet, som att äta rättfärdighet.
- Vad är värre? - Jag står inte ut med killen.
Snacka om hjältekomplex, han har inte förhållanden, men-
-har ansökan om helgonskap, och han tror att han är rolig.
Vem har två tummar och tomtar på loftet?
Seriöst, det är bara djävulsvisioner på insidan.
Hur han fortfarande fungerar är oförståeligt för mig.
Jag hade en bror med massa problem förr. Vet du vad jag gjorde?
Jag åt upp honom. Hur är de här killarna ett hot?
Chefens order.
- Ska vi byta? Jag byter gärna. - Nej, stanna i den stora du.
Okej, då kör vi.
Ju snarare desto bättre.
Vänta lite.
Hör du? Sätt igång kameran. Rikta den hitåt.
- Skall vi? - Lugnt nu, det här är ett rån!
Om en enda rör sig avrättar jag allihop.
Att hugga huvudet av dem dödar dem inte, men det saktar ner dem.
- Men de sätter ihop sig igen. - Låter bra om vi kan komma nära nog.
Jag vill inte att ni ska komma nära, jag letar efter nåt som man kan skjuta med.
- Bra där, tack, Bobby. - Äter du majonnäs?
- Har du en tjej där? - Va? Nej?
- Jobbar du ens, Richard Gere? - Käft, idiot.
- Vart ska ni nu? - St. Louis.
För sent, de har varit där. De anföll ett mathak.
- Connors Diner? - Ja, hur visste du?
- Tursam gissning. - Då drar vi till Ankeny, Iowa.
- Ring oss om du hittar nåt mer. - Okej.
Specialagent Morris, Valenti. Ni var först på plats?
- Olyckligt nog. - Vad hände?
Hör du! Håll upp den. Du får inte ta ner den!
Hela världen ska få veta vad Sam och Dean Winchester kan göra.
- Var det alla? - Alla utom en.
God natt, St. Louis. Ni har varit en underbar publik.
Förbered er, Iowa. Ni står på tur.
Vi måste varna de lokala myndigheterna.
- Din hud får mig att se fet ut. - Fan.
Det är mörkt här inne. Du hoppade av skolan.
Ett fyllo som din far.
Du och din far, det var ett känsligt ämne.
Joany Mitchell är din favoritartist?
Men, Bobby, du är för sorglig.
Sam, vänta.
Rör dig inte.
Det här är ju bara fel.
Sjyst kärra, när det här är över ska jag ta de där fälgarna.
Hälsa från mig.
Vi ser dem. Som att vara i Lustiga huset.
- Jag vet vad du menar. - Har du nån idé eller måste vi gå nära?
- Dra er tillbaka. - Det är för sent, vi...
- Upp med händerna! - Det här är ett missförstånd.
Killarna du vill komma åt är därborta. Kolla!
Släpp telefonen och upp med händerna.
- Grejen med dig är... - Tyst, jag känner mig själv.
Du spelar tuff, du har sett mer död än den elektriska stolen.
Du är redo att dö med stövlarna på.
Men innerst inne är du ingen cyniker, du hoppas fortfarande.
Du gillar tjejen däruppe. En del av dig tänker-
-när det här över kan jag och sheriffen kanske bygga ihop nåt.
Vad roligt. Du kommer inte leva längre än till imorgon.
Varför bry sig?
- Gillar du Browning? - Vem?
Robert Browning, en poet. Det borde du väl se.
- Svårt att se bland alla minnesluckor. - "En man bör räcka sig bortom det han når".
Jag gillar det. Det låter fint. Jag får dra till biblioteket när jag ätit dig.
Vad fan är det?
Få bort det. Få bort det!
Förlåt, tappade hinken.
- Det väntade jag mig inte. - Vad hade du i hinken?
- Du begår ett misstag. - Kan du inte bättre?
- Jag vill ha mitt telefonsamtal. - Det blir ett telefonsamtal, till FBI.
Han ska till cell 1, han ska förhöras.
- När de är säkrade kan ni gå hem. - Du begår ett misstag!
Glömde ni nåt, eller?
- Jag har rätt att ringa ett samtal. - Rätt? Hur många har du dödat?
Och nu pratar du om rättigheter?
Jag... snälla, ett samtal.
- Bobby, vi blev fångade. - Jag kommer.
Du hinner inte. De såg oss, så vi kommer efter oss, förstår du?
-Säg att du har nåt. - En kemikalie, natriumborat.
- Låt mig hämta snillet. - Det är inte så invecklat.
Det finns i alla rengöringsmedel. Leta efter allt med Borax i namnet.
- Ska jag bokstavligen städa upp dem? - Det bränner illa nog för att sakta ner dem.
- Borax, brännsår, visst. - Gå nära inpå sen och halshugg dem.
- Och lägg undan huvudet. - Du är ett... varför gjorde du så?
Borax, halshuggning, vad för psykfall är ni?
Lyssna, om du inte hämtar hit vad det än nu är kommer vi alla att dö.
Du är galnare än vad jag trott.
Vad gör du? Vi får inte äta nu.
- Jag var hungrig. - Ta det sen, vi drar.
Vad är det? Vad hände?
- Jag...jag vet inte vad jag såg. - Släpp ut mig.
Lyssna på mig så lever vi. Gå och hämta allt som heter Borax.
Jag är inte din bror.
Men jag är nära nog.
Förlåt.
Du är inte Sammy.
Du ska bara veta hur mycket jag kommit att hata dig och din bror.
Jag förstår det inte. Ni kan vara vad som helst.
Ni är starka, hämningslösa, smarta nog, men ni är så insnöade på att vara snälla-
-och på att ta hand om varandra. - Vad gör det dig?
Det gör mig förbannad!
Du slösar bort chansen att underordna de svaga.
- Tror du att du kommer nära nog? - Efter att du brinner kanske?
- Dean tror att du är galen. - Ska du döda mig eller leka med maten?
Det var nog därför Dean aldrig berättade att han dödade Amy.
Där har vi det, den minen. Det kan man inte sätta pris på.
Det har jag väntat på. Nu kan jag äta dig.
Jag gillar bittert kött, förstår du.
Det kändes skönt.
- FBI är på väg. - Angående det...
Jag gör vad ni vill, speciellt om jag måste ljuga om det jag just såg.
Jag hoppades på att du skulle hjälpa oss att...dö.
Visst, det går nog att ordna.
Kom, vi måste städa.
Sammy, är du okej?
- Ja, jag mår bra. - Då går vi.
- Då såg jag dem och sköt. - Det gjorde du bra.
Här är rapporten. Dödsorsak: flera skottsår. Jag tog deras fingeravtryck.
- Får vi titta till kropparna? - Vi har skickat dem till krematoriet.
- Det var deras önskemål. - Vad snabbt ni arbetar, de dog inatt.
Ni kan kontakta begravningsbyrån, de kanske har kvar kropparna.
- När vi utfört obduktionen... - Har ni förstört kropparna?
- Vad är det här för lantställe? - Ta det lugnt, vi glömmer det.
Inga kroppar, inget arbetsarbete. Det är ju bra.
De goda nyheterna är att fallet är löst. Sam och Dean Winchester är döda.
Winchester-brödernas resa fick ett blodigt slut när de sköts ned...
- Det borde fixa sig nu. - Tack, Jody.
-J ag kunde inte ha gjort det utan dig. - Om du behöver få nåt spillt...
Faktiskt så, jag behöver en till sak.
Öppna den inte, även om den pratar. Speciellt om den börjar prata.
När du åker över floden, släng den där.
Ursäkta, jag måste begrava en kropp i cement.
Pappa, ska vi ljuga för FBI och sen det här?
Vad är det för nåt? Det är inte blod.
Där har du rätt. Det är mer än bara blod.
- Jag kan förklara. - Oroa dig inte.
Det är Valenti. Ja, jag är med dem nu.
Deras huvuden saknas tyvärr.
- Men bröderna är döda, eller? - Nej, de flydde.
- Så allt var helt i onödan? - Förlåt, sir. Vi kan klona dem igen.
Jag gillar hur du tänker, men de kan inte uppstå från det döda igen.
- Ja, sir. - Vi gör nåt mer subtilt.
Vi får tänka vidare. Säkra kropparna och kom tillbaka till FBI.
- Ja. Tack, sir. - Ring mig om det är viktigt nästa gång.
- Jag vill inte sätta hakklapp på dig. - Ja, sir.
Jag vill ha en latte. Koffeinfri, vanilj och köp nåt åt dig själv.
Mr Roman, det var dags för ett möte ansikte mot ansikte.
Jag är Crowley, jag har hand om Helvetet.
- Jag håller med, dags för ett möte. - En gåva.
- Inte nödvändigt, jag föredrar muffins. - 100 % organisk bebis. Helt gratis.
Så omtänksamt.
- Jag går rakt på sak, Mr Roman. - Kalla mig Dick.
Vi kontrollerar stora intressen som vi kan samla ihop till allas fördelar.
-Tror du? -Jag vet.
- Rakt på sak, vi borde vara vänner. - Varför det?
Jag tog dig hit, Dick. Jag fann ett sätt att öppna Skärselden.
För att du och din änglavän skulle stjäla själarna.
- Få mig inte tro att det var romans. - Du har missförstått.
Jag kommer aldrig att skaka hand med ett vidunder som du.
Ni demoner är fula, lata, ni är värre än människor.
Och de är inte värda mycket.
Jag kommer aldrig att samarbeta med dig, Crowley.
Om jag inte vore så upptagen skulle jag förinta dig.
Och det skulle du vara värd.
Uppfattat?
Behåll muffinsen.
Är du säker på att vi ska dumpa dem? Vi kanske kan använda dem senare.
Hör du, vad är det? Berätta.
- Inget. - Låter trovärdigt.
Fick du spel av monstrerna? Jag kommer inte se mig i spegeln på ett tag.
Visst. Vill du veta vad som är fel?
- Ja, alltid. - Alltid?
Som när du hjälpte Amy?
- Sam... - Ljug inte för mig.
Prata inte ens med mig.
Jag kan inte... Vet du vad? Jag kan inte.
- Kan inte vad? - Prata med dig!
Dean, jag kan inte ens vara i närheten av dig.
Du borde åka utan mig.
Åk.
Visst. Förlåt, Sam.