ČUDESNE GODINE
Prevod: D A M I L I C A
Sezona 3 ~~ Epizoda 18 ~ VERA ~
Nekada davno, naa zemlja je osnovana na...
veri.
Vera, u svim oblicima.
Ali tokom kasnih '60 ljudi su počeli da trae nove odgovore na nebu.
I Apolo 13 poleće.
Najhrabriji među nama su se oprobali u neistraenom.
Dok su ostali ostali sa podrkom. Dobrom voljom i naravno...
Dođavola.
... porezima.
Zar već?
Za mog oca, april je bio najokrutniji mesec.
Cele godine sam crnčio za ovo.
Nije da tata nije imao veru u ujka Sema! Verovao je u porez!
Izvoli, duo.
To je bio samo deo kojem se on protivio da plati.
Tako da, od trenutka kada stigne, stanje u porodici Arnoldsovih postane nekako...
... stanje uzbune!
Izvoli, tata. Sedi.
Svi smo znali proceduru. I svako od nas je imao zadatak.
Kevine, utiaj prokleti televizor.
Moj zadatak je bio da utiam prokleti televizor.
Vejnov zadatak je bio da...
pa... bude nevidljiv.
Posle toga je praktično sve bilo na mami.
Staviću ovo u fasciklu sa ostalim dokumentima.
Vidite, iako tata popunjava čekove i sve to. Mama je bila ta koja čuva priznanice.
Organizuje papirologiju. Skladiti ugljene hidrate. I generalno...
Da li je neko za večeru?
... čuva tatu od nas, da nas ive ne pojede.
Crnčio sam cele godine za ovo!
Ipak, kroz sve to mrmljanje na nekom nivou, tata je znao da je porez neizbean.
Neto od čega moete da zavisite. Kao recimo...
Hoću da napiete svoje čitulje.
... smrt!
Mislim da će vam ovo biti veoma interesantno.
G-đa Stebins je podučavala kreativno pisanje. I mi smo učili da kreativno pisanje
nije knjiga izvetaja. Ili kako sam proveo letnji raspust. Kreativno pisanje je bilo...
Kraj vaeg ivota. ta bi rekli o vama u novinama.
ta si postigao.
Koja je svrha ovoga?
Dobro pitanje, Kevine.
Postali smo opsesivno angaovani u potrazi za kapetanom Ahebom,
plakali smo kada su se Dejn i Ročester konačno venčali.
Zato?
Da, Harolde? -Zato to su bili mrtvi!
Zato to vam je bilo stalo do glavnih ličnosti.
Kako ćemo napisati glavnu ulogu? Počećemo sa onim to prvo znamo.
Sebe. Ko si ti? Ko si bio? I gde si se uputio?
Suočeni sa tako dubokim i uznemiravajućim pitanjem
jedna misao nam je odmah pala na pamet.
Da, Suzana? -Koliko dugačko ovo mora da bude?
Pa... oko jedne strane.
Jedna strana? Jedna strana?
Pol, nije toliko loe. -Kako da smesti svoj produktivni ivot na samo jednu stranu!?
Kevine, zar ne shvata koliko je ovo duboko?
Pol, čini mi se da ti ovo shvata previe ozbiljno!?
Hej, pa nije ovo bila operacija mozga. Samo piemo svoju čitulju.
Toliko odluka za doneti!
Na primer: da li da uđem u posao sa ocem ili da oenim Maru Brejdi!
Ili oboje!
Kev?
Ja ne elim da umrem.
Moj najbolji drug ima... ono to se kae... kovani um!
Ja, nisam bio zabrinut. Ma nije tu problem. Bila je samo to jedna stranica.
Jadna bedna obična stranica.
Danas se astronaut Don Sviger naalio da je zaboravio da plati svoj porez na
dohodak. I sada je zvanično stigla vest da mu je odobren produetak.
Napustiću krevet.
Dvo-ugljeni hidrati, Dek?
Prekasno. Zver je uznemirena.
Da li si dobila te priznanice, Norma? -Ne brini, duo. Sve je pod kontrolom.
To je bila mama. Uvek slika smirenosti.
U subotu ću popuniti formulare i da zavrimo sa tim.
Norma?
U redu. Uzeću dvo-ugljene hidrate.
ta nije u redu sa njom?
Bilo je teko reći. Izgleda da je i mama imala svoje probleme.
U međuvremenu, ja sam imao rok. I stvarno "rok".
Tata? Da li si ti ikad razmiljao o svom ivotu?
Pa... za kolu je.
Mislim, da mora da pie o tome, ta bi napisao?
U redu, vreme je za značajnu razmenu reči između oca i sina. Prosto saimanje.
Ustajem u pet sati ujutro, borim se sa saobraćajem.
Ceo dan rmbačim. Ponovo se borim sa saobraćajem.
I onda dođem kući.
I onda plaćam svoj porez i račune.
Kraj.
Nekako na kraju... kao da sam ga poznavao.
Moja jedina uteha je bila da sam prilično siguran da niko drugi neće uraditi sastav.
"Svet ali zbog velikog gubitka pesnika, Suzan Keli.
Čija dela su donela brdo para."
"Samo minutu poto je izaao iz kole,
pridruio se vojsci. Da se bori za svoju zemlju."
"Nakon to je osvojio Grand Prix, bila je serija praznih veza."
"Kada je govorio... ljudi su sluali."
"Brutalno je ubila svoju mlađu sestru i bila je oslobođena svih optubi."
Poglavlje 7, godina 36. "etva sazreva".
"Spreman na samom pragu zrelosti mladih, upustih se dalje kroz sigurne
hodnike akademije. I dođoh u svet oftamologije.
Pre godina četrdesete, izumeo sam sportsku bretelu sporta."
Pa, hvala ti puno, Pol.
Ali moramo da imamo vreme za sve.
(Da)
Sada, ko je sledeći.
Kevine? A, ti?
"Rođen je u skromnoj porodici, i odrastao iveći jednostavan ivot.
Sluio je nekoliko godina u zakonodavstvu Virdinije. I onda
je postao predsednik Amerike."
Eto ga. Kratko ali slatko. Iskreno. Do poente.
To je veoma lepo Kevine.
To je takođe bio Dord Vaingtonov ivot.
Maler!
Predlaem ti da napie o svom ivotu.
Pa... g-đo Stebins... samo...
mislim da nisam siguran da elim da već piem o svom ivotu.
Razumem.
U tom slučaju, napisaće ga za vikend, i predati ga u ponedeljak.
Jel' tako? -Tako je.
U redu, Herold. Ti si na redu.
Kevin Arnold, iveo je dobar ivot, dok nije dobio domaći da pie sastav o svom ivotu.
Nije bilo fer. Kada ima trinaest godina, najmanje o čemu eli da brine
je... o svom ivotu. Zato slue roditelji.
Naravno, neko ona brine.
Samo, hajde da ne preterujemo ovde.
Mama?
Da li je sve u redu?
Izvini, Kevine. ta si pitao?
Neto nije u redu! Mama obično moe da priča telefonom, kuva večeru, dere se na
Vejna i pomae mi oko domaćeg. I sve to savreno.
Mama?
Kako sam mogla da budem tako glupa!? Cela poenta kopiranja je da ne bismo
gubili priznanice. -Izgubila si priznanice za porez?
Samo su nestale.
Ovo je bilo neverovatno. Moja mama! Najorganizovanija ena na svetu!?
Ne brini, duo. Pojaviće se.
Stvarno misli tako?
Hteo sam da joj verujem, jesam. Ali nekako način na koji je gledala u televizor...
dao mi je sumnjivi utisak da... pa...
blago rečeno...
"Prekidamo program zbog najnovijih vesti:
Hm, Hjustone... imamo problem ovde."
Ovo su specijalne vesti televizije CBS: Problem koji je nastao na Apolu 13,
su dovoljno veliki da ugrozi nastavak misije.
Toliko o hitnosti u svemiru.
Bio je to samo velika kesa za namirnice sa priznanicom.
Ali mi smo imali i ovde u naoj kući.
Ne? O Bogo moj.
Pa... hvala Vam u svakom slučaju.
Dan poreza na nuli, situacija... smrknuta.
Mama je prevrnula kuću naopačke da bi nala te priznanice. Ali bez sreće.
Norma?
Vreme je da počnem.
Bogo, ta li će da uradi!? trićkati te makaze do smrti!
Mislio sam da ih naotrim u garai.
To je dobra ideja.
Naravno, dobra ideja. Ometnuti ga alatom.
A onda ćemo posle večere da se pozabavimo tim porezom.
Duo?
Samo sam mislila... zato da troimo savreno nedeljno popodne na papirologiju!?
Zato ne bismo... otili na film? Prole su godine od kada nismo izali zajedno.
Hajde, tata. Mislim da će biti zabavno.
Moda sutra. Večeras ćemo da sređujemo porez.
Dođe ti da se zapita, da li se mama ikad znoji?
Da li si dobro, mama?
Mislim da ću se istuirati.
Pa, to je odgovor na ono od malo pre.
Jadni ti astronauti. Njihove porodice mora da mnogo brinu!?
Pa, nečija porodica... uglavnom.
Ali, ipak... moda sam sve ovo uveličavao. Mislim, ta je najgore to moe da se desi!
Ubiće je.
Da je ubije!? To zvuči malo ekstremno.
Na kraju krajeva, tata je bio razumno...
... biće. -Prokletstvo, previe je tanko.
Tata?
Samo sam se pitao,
ta se deava ako ne plati porez?
O čemu govori? -Pa...
recimo da zaboravi ili ne moe iz nekog razloga...
ta se deava onda?
Eto, razumno pitanje.
Ide u zatvor.
I... razuman odgovor.
Ukoliko... osim ako, naravno, ima opravdan razlog.
U redu, to bi moglo da upali.
ta recimo ako...
izgubi priznanice i tako to?
ta? -Mislim ako nekako...
se neto desi?
O moj Boe. On zna.
Sada shvatam.
Zna, Kevine... brine previe.
Brinem? -Tvoja mama nikada ne bi izgubila te priznanice.
Ona ih čuva svojim ivotom.
Aha, toga sam se i plaio.
Postajalo je prilično jasno... Ja nisam jedini trebao da piem svoju čitulju.
Norma, vreme je za posao.
I to ba naporan. -ta duo?
Da li si spremila formulare? Ima dravne, savezne, pokrajnske... priznanice?
Naravno. -Opraću se pa da počnemo.
Dek?
Pa... trenutak istine je doao. Mama će morati da prizna. Moraće da...
Imam jedan... zadatak u gradu. Odmah se vraćam.
Bei glavom bez obzira.
Bilo je nekako kao kada su svi beali sa Pinka.
Moram da idem. -Moe li da me poveze?
A ja sam ostao sam da se suočim sa stvarnoću.
Moda ću ja početi bez nje.
Da vidim samo gde su te proklete priznanice.
Pa, to je bilo to. Za nepuni sat, moja porodica će da eksplodira.
I ja tu nisam mogao nita da uradim. Osim... naravno...
da i sam klisnem.
Nisam bio siguran kuda idem,
sve to sam znao je... da nisam mogao da idem kući.
Izgleda da se i mama tako osećala.
Bilo je čudno. Nikada do sad je nisam video u crkvi.
Osim na venčanjima i sahranama.
Ali tu je bila. Palila je sveće zbog glupih priznanica za porez.
Hteo sam da joj pomognem. Da sve ispravim.
Ali sam znao da ne mogu. Sve to sam mogao je da se nadam...
da će nekako... naći ovde odgovor.
Mama?
Mama? -Da, duo?
Da li misli da će na tvoje molitve biti odgovoreno?
Ovako ili onako.
Vozili smo se neko vreme. Izgleda da se ni jednom od nas nije ilo kući.
Suočenje sa neizbenim, mama je delovala tako mirno...
i hrabro.
Norma? Norma, gde su dođavola te priznanice?
"Kontrola misije nije dala zvanično obavetenje ta će da se uradi..."
"A sada, svet dri palčeve, dok hrabri astronauti sa Apola 13
krue tamnom stranom meseca u onesposobljenoj letelici."
Stajao sam u dvoritu dugo. Gledajući u mesec i razmiljajući.
O mami i tati i priznanicama. O tim astronautima.
O tome kako se stvari u ivotu izgube. Bez ikakvih naznaka da će se ikada naći.
Izgovorio sam jednu malu molitvu za sve nas.
Bio sam spreman na najgore. Suze, gnev, porodice u haosu...
Ili...
To je kada smo ili u Omahu. Da li se seća avionske doplate? -1.500$.
Nisam mogao da verujem. Nisam ih skoro video tako blisko.
Kao da nisu brinuli ni o čemu. Ali gledajući ih tako zajedno...
kako se vole, prisećajući se proteklih godina i sećajući se, osetio sam...
vezu. Obećanje da će stvari biti bolje.
I, gde si ila danas?
Prvo sam ila do pote, da vidim da li je neko prijavio ili vratio priznanicu.
I onda sam svratila do crkve,
i pomolila sam se za astronaute.
I, odjednom... mnogo stvari je imalo smisla.
I koliko si dana bio u tom hotelu u Omahi? -Tri dana. -Tri dana!?
Dok sam gledao tu praznu stranicu, znao sam da ta god da napisao
biće la. Ili najbolje, pokuaj. Nije bilo vano.
ta god da me čeka u ivotu: ivot nade, mogućnosti, neizvesnosti...
Osetio sam se sigurno ta je potrebno da preivim.
Izgleda da je ono to govorim, po prvi put
razumeo sam da je neto veće od smrti i poreza.
Kao... porodica.
Kao... vera.
Samo se nadam da će i g-đa Stebins takođe razumeti.
Mama?
Da li misli da će astronauti stići kući?
Ne znam, Kevine.
~ł Prevod ł~ ° D A M I L I C A °