Първите нападения са отпреди три дни. Знаем само, че сърцата им са спрели.
В предишните епизоди: - Това напомня ли ти на нещо?
Биологично-механични хибриди. Но тези са разнични - хора са.
И по някаква причина не работят.
Уолтър? - Спокойно, мястото е изтръпнало.
Какво виждаш? - Един млад човек.
Така ли изглежда?
Рибар и синът му са извадили човек от езерото Рейдън.
Който и да е, знае поверителна информация.
Неща, които човек извън отдела няма как да научи.
Оливия. Слава Бугу, че си тук.
Кой сте вие?
Уолтър?
Астрид?
Уолтър?
Какви ги вършиш? - Спя.
В едната спринцовка има натриев тиопентал...
Това звучи... - Да, барбитурат е.
Щях да кажа "опасно". - Глупости.
Имам и адреналин, който да ме събуди.
Кой спи така? - Какъв избор имам?
От седмици ме преследват видения за странен мъж.
Сега той е тук от плът и кръв
и никой не позволява да го изследвам или поне да го видя.
Държат ме на тъмно. Как да си почина при тази несигурност?
Проговори ли? - Не.
Първоначално говореше, но в болницата спря да сътрудничи.
Бройлс го премести във федерална сграда.
Каза, че ще говори само с теб. - С мен ли?
Твърди, че се казва Питър Бишъп.
Казва, че е синът ти.
Ехо?
Здравей.
Мислех, че мразиш тази жилетка.
Реших да й дам втори шанс.
Какво е станало тук? Сякаш е минал тайфун.
Не намирам сметката за електричеството.
Добре ли си? - Да.
Сигурно си гладен. Ще направя вечеря.
Веднага идвам.
Лицето ти...
Болна ли си? Какво става с кожата ти?
Какво... - Изследванията ти в сейфа ли са?
Къде са документите?
Керън! Моли Боже!
Какво си ти? - Ще попитам само веднъж.
Кажи ми къде са документите. - Не знам за какво говориш!
Защо смятате, че твърденията му може да са верни?
Взехме ДНК-проба от системата в болницата.
Има 99.7% вероятност този човек да ви е роднина.
Открихме друга вселена. Защо да няма още, които не са открити?
Според логиката, този човек може да е още някой двойник на...
Двойник на Питър от трета вселена, в която не е умрял като дете.
Хората от другите вселени не се появяват в сънищата ни.
Той попита каква теория имам. Не съм казал, че е безпогрешна.
Във всеки случай, как се е озовал тук?
Единственият начин да разберем, е да го попитаме.
Същото си помислих и аз.
Приготвихме списък с въпроси.
Този човек знае секретна информация за отдела и вселената ни.
Искам да знам как я е научил.
Не съм сигурен, че съм най-подходящия за това.
Ще се справиш.
Ще слушаме всичко. Ако поискаш да излезеш, само кажи.
Здравей, Уолтър.
Не знаеш кой съм, нали?
Знам, че това ще ти прозвучи объркващо, но се случи нещо
и само ти можеш да ми помогнеш. - Какво искаш от мен?
Да ми помогнеш да разбера защо никой не ме помни. Защо ти не ме помниш.
Ще опитам.
Има две вселени.
Нашата, която е тук, и друга, малко по-различна.
Другата вселена умира. И тъй като са свързани, нашата също умира.
Откъде знае? - Затова ти създаде машина,
с която да създадеш мост между двата свята,
за да опитаме заедно да ги оправим.
Направи я така, че аз да я захранвам. Само аз мога да я активирам.
Но ми каза, че ще има последици. - Не.
Има машина, но не съм я създал аз.
Не знам кой сте и какви са плановете ви,
нито защо твърдите, че сте мой син. - Двамата с Елизабет имахте ли син?
Да.
Той умря. Много отдавна, още като дете.
Тогава ти откри двойника му в другата вселена.
Той също умираше и ти премина там, за да го спасиш.
Да, но не успях.
Как така?
Езерото, където преминахме, беше замръзнало.
Ледът се пропука и паднахме във водата.
Опитах се да го хвана, но той се удави.
Наблюдателят не ни е измъкнал от водата?
Това трябва да е. - Какво е "Наблюдател"?
Започвам да разбирам. Така е трябвало да се случи.
През онази вечер е трябвало да умра и в двете вселени,
но когато не стана така, се превърнах в парадокс.
И сега, за да бъдат излекувани двата свята, трябва да бъда заличен.
Но ако съм умрял, защо съм тук? Как съм се върнал?
Нещо се е объркало, Уолтър.
Приключихме! Искам да се върна в лабораторията. Моля ви, изведете ме.
Уолтър, нуждая се от помощта ти, за да разбера какво се е объркало!
Щом не трябва да съм тук, как съм се върнал?
Дънам.
Къде си?
Защо ме извика за жертва на обир? - Кожата на жертвата прозира.
След убийството на Робърт започнах да следя полицейските бюлетини
за подобни случаи.
Мислех, че сме убили всички в депото.
Явно не сме. Сърцето й е спряла, също като при другите.
Мисля, че сменящия формата си го е направил, за да влезе в къщата.
Проверихме жертвите. Това е домът на д-р Малкълм Тръс.
Учен, работил в биотехническия отдел на "Масив дайнамик".
Напуснал е компанията преди 10 години. - Интересно.
Бил е измъчван. Сменящият формата си е искал нещо.
Под ноктите му има смазка. - Да, забелязах.
Малцина био учени работят в автосервизи.
И това е... - Доналд Келън, приятел на г-жа Тръс.
Д-р Тръс не живее тук.
Разделили са се преди няколко години, но къщата е на негово име.
Щом не е открил Тръс, значи още го търси.
Но и ние не можем да го открием. След раздялата, д-р Тръс е изчезнал.
Опитваме се да открием някой адрес. - Трябва да побързаме.
Себастиан!
Вие сте д-р Малъкълм Тръс, работил в "Масив дайнамик", нали?
Не знам коя сте, но си вървете. Навлязла сте в частен имот.
Ще ми е нужна помощта ви.
Момичето с панделката на тази снимка... ти ли си?
Да. - Добре...
Ще трябва да кажеш нещо повече.
Защо в кабинета на Нина Шарп има твоя снимка?
След смъртта на майка ни,
двете със сестра ми трябваше да отидем в дом.
Вместо това Нина използва връзките си и заживяхме при нея.
Изпълнителният директор на една от най-богатите компании в света
ти е била бавачка? - Нещо такова.
Извинете, че ви накарах да чакате. Аз съм Нина Шарп.
Вие трябва да сте агент Лий. Филип каза, че сте добро попълнение.
Наричайте ме Линкълн. Приятно ми е.
Каза ми и за човек твърдящ, че е Питър Бишъп.
Как го понесе Уолтър? - Не много добре.
Много жалко. Мога ли да помогна някак?
Не мисля.
Дойдохме по друг въпрос.
Тук сме заради д-р Малкълм Тръс, напуснал компанията преди 10 години.
Не ми звучи познато. Да виидим какво можем да открием.
Спомних си го. Завършил е МТИ през 1982 г.
Дойде в компанията през 1993 г, напусна през 2001 г.
Върху какви проекти е работел? - Върху няколко.
Ако ми кажете защо ви интересува, ще мога да помогна повече.
Тази сутрин е бил отвлечен от къщата си във Върмонт.
Смятаме, че го е направил сменящ формата си.
Сменящ формата си? Но какво може да иска от него?
Надявахме се вие да ни кажете.
Малкълм работеше върху проект за клетъчна репликация.
Целта беше да се помогне на пациенти с увредена тъкан -
изгаряния, рак, ампутации.
Генетичните данни се копират върху здрави клетки
и с тях се заменят увредените. Малкълм беше началник на проекта.
Получи ли се? - Нямаше възможност да разбере.
Уилям спря проекта от етични съображения.
Етични съображения? - Да.
Споменавам го само, защото се отнасяше до копирането на човешка тъкан.
Като при сменящите формата си.
Има хора, които ценят работата ви и самия вас.
Какви хора? - Вие не ги познавате, но те вас - да.
Те споделят мечтата ви.
Готови са да спонсорират изследванията ви.
Винаги ли носиш пистолет на бизнес среща?
Не можех да рискувам да откажете.
Нуждаем се от помощта ви. - За какво?
Не знам какво се надявате да намерите в документите.
Работата ми не стигна доникъде. Безполезна е.
Бях тежко болна.
Меланом четвърта степен. Тогава дойдоха при мен.
Клетъчна репликация? Успели са?
Туморът беше премахнат изцяло.
Беше истинско чудо. Поне за известно време.
Процедурата не е завършена. Клетките не са стабилни.
Туморът го няма, но все пак умирам.
Няма документи.
Какво? - Всичко е тук.
Ще го направя, Надин. Ще ти помогна.
Но да знаеш, не работя особено добре, когато към мен е насочено оръжие.
Според Уолтър онези, които срещнахме в депото,
не са могли да довършат промяната. Били са развалени.
Какво общо има това с д-р Тръс.
Работил е върху проект за клетъчна репликация.
Може би се нуждаят от знанията му.
Смятате, че е отвлечен, за да могат да се усъвършенстват?
Ако им трябва, за да ги оправи, ще им е нужно оборудване.
Това означава, че са в движение. - Колата на Малкълм липсва.
Дадохме регистрационните номера на местната полиция.
Ако сменящите формата си не работят, това може да е свързано
с устройството, което извади д-р Бишъп.
Може би то не работи. - Проверих в техническия отдел.
Нямат представа дори за какво служат.
Там е паметта им. Виждал съм ги и преди.
Устройствата, за които говорите са дискове-памет.
Какво знаете за сменящите формата си?
Доста неща. - Обяснете ми.
Ако ги уцелиш в главата, изтича живак. - Така беше със старите.
Какво знаете за новите - човешките сменящи формата си?
За кое? - Те са нови - човешки хибриди.
Разкажете ни за дисковете-памет. - Те са нещо повече.
Разделени са на три дяла
познавателни, биомеханични функции и цел на мисията.
Откъде знаете всичко това? - Разшифровах няколко.
Ако сте разшифровал техниката им, ще можете ли да го направите отново?
Агент Лий, аз задавам въпросите. - От седмици се занимаваме с това.
Хората ни нямат успех. Защо да не опита?
Приключихте ли? - Линкълн има право.
Защо да не опитам? - Каква е целта ви?
Ясно е, че не го правите от добро сърце.
Какво искате? - Отново да говоря с Уолтър.
Вече опитахме това и не мина добре.
Не искам да го разстроите отново. - Съжалявам за това.
Говорих му, сякаш е човека, когото познавах, а явно не е.
Той е различен, като всички вас.
Но аз се нуждая от неговата помощ, а вие - от моята.
Някой има ли по-добра идея?
Ще видя какво мога да направя.
Надявам се, че имаш пари.
Кървиш.
Отиди да се измиеш, аз ще се погрижа.
Обещах да ти помогна. Казах го сериозно.
Красива е. Дъщеря ли ти е?
Да, дъщеря ми Хейли.
Хубаво име. Жена ми Керън винаги е искала деца.
Но аз бях прекалено зает с работата си.
А когато работата ми прииключи, бях твърде ядосан,
за да мисля какво иска.
Но все се надявам, че някой ден тя отново ще бъде част от живота ми.
Централа, тук е Сиера 2-4.
Мисля, че виждам откраднатата кола. - Кажи, Сиера 2-4.
5ЛТ316. Край. - Да, това е номера.
Бъдете нащрек. Заподозреният е въоръжен и опасен.
Изчакайте подкрепление. Край. - Прието, ще изчакаме.
Сиера 2-4 край.
И за 20 долара на втора колонка.
Гтова ли си? - Да.
Тайнственият човек получи устройствата на сменящите формата си.
Осигурих му и оборудването, което поиска.
Смяташ ли, че е уверен, че може да постигне нещо?
Като цяло е много уверен.
Оливия, срещнахме се едва преди няколко седмици,
но те познавам достатъчно, за да усетя, че той те заинтригува.
Не поиска аз да му занеса оборудването, защото имаше час при зъболекар.
Сънувах го, а сега е тук.
Разбирам защо е в ума на Уолтър като въплъщение на сина му,
но защо и в моя? - Засекли са колата на Малъклм Тръс.
В Рутланд, Върмонт, на два часа оттук.
Тръс влиза в 11:53 ч., и плаща за бензина. Сам е.
Не се държи като похитен човек.
По-скоро прилича на съучастник.
Освен ако не знае, че е със сменящ формата си.
Хората, с които работя направиха тази лаборатория
според описанието в досието ти.
Автоматичен тъканен обвъчлател, кръвен анализатор, центруфуги.
Имаме всичко, което ти е неоходимо.
Това е невероятно.
Изкуствената тъкан се е пристособила изключително добре.
Като имаме предвид количеството,
истински късмет е, че тялото ти не я е отхвърлило.
Чудо е, че изобщо си жива.
Значи това те прави чудотворец.
Все пак всичко се основава на твоите изследвания.
Не съм и мислел, че ще го кажа,
но ми се иска Уилям Бел да беше жив, за да те види.
Вярвам, че това, което правим, ще промени света.
А Бел просто спря проекта.
И просто каза:
"С някои неща не бива да се занимаваме.
Те са дело на Бог."
Човек не бива да пречи на прогреса, дори да е Уилям Бел.
Добрата новина е, че открих източника на клетъчния разпад.
Геномът ти не е обработил изцяло изкуствената тъкан.
Можеш ли да оправиш това? - Надявах се този ден да настъпи.
Да, мога.
Здравей, Уолтър.
Нина.
Сигурно в момента не ти се иска да ме виждаш.
Но Оливия каза, че не си добре.
Този човек твърди, че е синът ти.
Ако има момент, в който да изгладим различията си, то той е сега.
Добре съм. Той е просто научна аномалия, нищо повече.
Приготвяш любимия десерт на Питър.
Открих, че готвенето ме успокоява.
Като го видях си припомних много неща, които опитвам да забравя.
Онази вечер, при езерото, ти ме молеше да спра, но не можах.
Не можех да гледам как Питър умира отново.
Не можех да гледам безучастно. - Уолтър...
Намразих те. Мразих те 25 години.
Ако не беше там, епруветката нямаше да се счупи и щях да го излекувам там.
Той нямаше да пропадне през леда.
Обвинявах те за смъртта на сина си. Винях теб.
Не можех да живея със себе си, защото ти беше права.
Преминах границата.
Заради един живот, погубих два свята.
През годините приех, че трябва да бъда наказан.
Че трябва да страдам. - Не.
Ти вече не си онзи човек. Наблюдавах те.
В отдел "Експериментът" правиш всичко по силите си,
за да поправиш стореното. - Видях го Нина...
Видях онзи човек.
В очите му видях сина си.
Така както изглеждаше през онази нощ на леда,
докато се отдалечаваше от мен.
Господ да ми е на помощ, в лицето му видях сина си.
Това ме изпълни с неописуема радост.
Но аз не заслужавам радост.
Всеки друг би приел като чудо това да види мъртвото си дете.
Защо да бъда възнаграждаван за стореното?
Може би защото си страдал достатъчно.
Не мога да обясня защо е тук, нито откъде е дошъл,
но може би получаваш втори шанс.
Казаха ми, че сте открил нещо.
ДНК верига. - Какво ще рече това?
На устройството открих шест различни ДНК профила.
Явно могат да приемат всяка самоличност, която са използвали.
Значи ще са по-трудни за откриване. - Не, ще са невъзможни за откриване.
Новите модели не смо приемат нечий вид.
Дупликират жертвите си на молекулярно ниво,
включително ДНК-то им.
Тоест, ще бъдат неразличими от човека, чиято самоличност са приели?
Могат да се внедрят навсякъде.
Като променят ДНК-то си, могат да станат всекиго.
Усъвършенстват ли тази технология, ще могат да се доближат до нас
и да заменят всеки от нас.
И без операция за откриване на диска,
няма да има как да разберем.
Облегни се назад.
Може да ти се повдигне малко.
Надин?
Какво? - Какво има?
Защо приличаш на жена ми?
Каза, че ще ми помогнеш, Малкълм, и ще го направиш.
Веднага доведете Бройлс.
Има ли напредък? - Това излъчва сигнал.
До кого? - Точно в това е проблемът.
Не мога да разбия шифъра, ако не увелича процесорната мощ.
Тоест? - Трябва ми по-голям компютър.
Също като в старите времена... Донякъде.
Колко време ще отнеме? - Не много.
Това са кординатите. - Към какво?
Можете ли да изкарате карта на града?
Какво е общото между скъпите коли и сменящите формата си?
Явно и двете имат джипиес.
Имат проследяващо устройство?
Който и да ги командва, иска да държи агентите си под око.
Това е този тук.
Има предаване от още два координата. - Това е на пристанището.
Май открихме сменящия формата си. - Засега.
Който наблюдава мрежата, ще разбере, че съм проникнал.
Могат да спрат достъпа всеки момент. - Да действаме.
Как го направи? Защо приличаше на жена ми?
Предложението ми да работиш с хора, които могат
да осигурят ресурса да... - Какви хора?
Защо приличаше на жена ми? - В момента това не е важно.
Защо приличаше на жена ми? - Малкълм...
Големият напредък изисква големи жертви.
Твоята работа ме създаде.
Трябва да погледнеш нещата обективно, като учен.
Отдавна се отдръпна от Керън заради по-важната цел.
Нека това не бъде напразно.
Предлагам ти възможност да си върнеш това,
което си отне Уилям Бел - твоят завет.
Може би е възможно да променим съставката,
за да се нагоди към множество геноми.
Как?
Трябва да предизвикаме състояние на постоянна хиперрепликация.
Какво правиш? - Добавям свързващ агент.
Знам, че ограничителните ензими биха разплели цикличната ДНК
и биха предизвикали масивен вътрешен кръвоизлив.
Довърши започнатото. Няма да те моля отново.
Ние ще минем отпред. Влизаме при мой сигнал.
Колко остава? - 5 минути за центруфугирането.
Тогава ще разберем дали серумът е пълен.
Екип 1 на позиция. - Екип 2 на позиция. Чакаме сигнал.
Ще я поема!
Боже мой! Отиде към покрива.
Говори агент Дънам. Агент Уорик е ранен.
Трябва ни лекар на покрива.
Тя скочи.
Г-н Тръс? Аз съм агент Оливия Дънам.
Знам, че сте прживял много, но ни трябват показанията ви.
След това наш агент ще ви отведе у вас.
Това, което онова нещо каза за Керън...
Истина е, нали? Мъртва ли е?
Тази сутрин са я открили в дома й.
Съжалявам.
Вината е моя.
" не бива да се занимаваме с някои неща."
Моля?
Един човек ми каза това някога.
Тогава не го разбрах.
Но вече знам.
Дънам! - Извинете ме.
Това не е сменящият формата си.
Не е сменящият формата си.
Това е агент Уорик.
Свържете ме с Централата. Всички екипи да търсят линейката.
Агент Дънам, донесох докладите, които поискахте.
Благодаря, Джил.
Изпратих докладите на Бройлс. Бумащината е оправена.
Благодаря.
Ще я открием, Линкълн.
Сега знаем много повече, отколкото сутринта.
Да.
Искаш ли да отидем да хапнем нещо? - Не. Благодаря все пак.
Ще се връщам в хотела.
Приятна вечер. - И на теб.
Агент Дънам, донесох докладите, които поискахте.
Вече не направихме ли това? - Моля?
Вече ми даде...
Агент Дънам, добре ли сте? - Да.
Май съм малко преуморена. Благодаря ти.
Дават ли ти храна? - Да.
Уолтър, знам колк странно е всичко това и колко ти е трудно,
но не знам какво да направя.
Никой тук не ме помни.
Оливия ме гледа като непознат. Сякаш се бои от мен.
Знам на какво си способен.
Нуждая се от помощта ти, за да оправя всичко.
Всеки ден през последните 25 години
се опитвах да си представя как би изглеждал като мъж...
Как би изглеждал синът ми.
Не те заслужавам.
Сега разбирам, че това е наказанието ми.
Изпратен си да ме изкушиш,
да видиш дали ще повторя старите си грешки.
Не би трябвало да си тук. - Уолтър, недей.
Без значение откъде и как си дошъл, не мога да ти помогна.
Уолтър, не разбираш... - Преди 25 години
опитах да помогна на едно момче, двойник на сина ми.
Но това момче не беше мой син.
Ти също не си.
Открих д-р Тръс. Серумът е синтезиран успешно.
Действа.
Разбрано. Започни приготовления. Изпращаме останалите.
превод
сайт