Ţi s-a spus ce vei păţi dacă te întorci aici.
16 ORE MAI DEVREME
Ultima oară când te-am văzut în pijama după ora 8 dimineaţa aveai 4 ani.
Azi avem liber. Se pensionează o profesoară.
- N-am avut chef să mă îmbrac. - N-are nicio legătură cu Ashley, nu?
Am făcut bine că m-am despărţit de el?
Nu ştiu, iubito. Numai tu poţi răspunde la întrebarea asta.
Naşpa. Mi-e foarte dor de el.
Nu te ajută cu nimic să stai şi să citeşti "Mândrie şi prejudecată".
Va fi şi mai rău. E acelaşi lucru ca şi când ai asculta Adele.
Să ştii că ea chiar înţelege. Şi Jane Austen la fel.
- Ştii ce ţi-ar trebui? - O nouă viaţă?
Amuzament. Întâmplător, ştiu procedura perfectă după o despărţire.
Mâncăm amândoi în seara asta nişte chilli-cheeseburger de la Gray's.
Şi continuăm la Angelika.
Ştiu c-ai intenţii bune, dar n-o să mă simt mai bine ieşind în oraş cu tatăl meu.
Atunci ce zici de o seară petrecută cu prietenele?
Priviţi filmele lui John Hughes şi faceţi chestionare din "Cosmopolitan".
Au sunat de la '80s. Vor înapoi planurile.
Haide... bunică-ta e plecată la spa, deci nu-ţi stă pe cap.
- Iar eu mă pot face nevăzut. - Nişte tipe ziceau să facem seara fetelor.
- Poate le sun. - Niciun "poate". Le suni chiar acum
şi vă veţi distra de minune.
Dacă sunt cei de la '80s, să păstreze "Cosmopolitan".
- Eu îl păstrez pe John Hughes. - Şi dacă-i Beckett?
Mulţumesc.
Sapphire din Atlantic City?
- Îmi place acolo. - Cine-i victima?
Vreo dansatoare, vreun şmecher plin de bani?
Nu, victima e Sam Siegel, coproprietarul Sapphire, unde câştigi mereu.
După cum se pare, nu întotdeauna.
Tipul a dat în primire între 9:00 şi 11:00. A încasat un glonţ în piept.
I-a fost arsă cămaşa în punctul de intrare a glonţului.
A tras de aproape.
Suficient de aproape cât să-i spargă buza înainte să apese pe trăgaci.
Ce caută un tip ca Siegel noaptea, într-un doc părăsit din New York?
Cred că era ceva important dacă a venit de la Atlantic City cu maşina.
Tipul era proprietar de cazino. Ar fi trebuit să aibă şofer.
Mai ales dacă se aştepta la belele. A venit blindat.
Un Magnum 357 cu toate gloanţele în încărcător.
Nici nu l-a scos din cutia de mănuşi. De-o făcea, acum îl examinam pe celălalt.
Puţin respect, detectiv Esposito. Aici avem un cadavru.
- Da' ce-am făcut? - Te-ai despărţit de ea.
Despărţirea a fost de comun acord E altceva.
- Crezi tu că-i diferit, dar nu-i aşa. - Spune-i tu!
Nu, ţi-am zis că nu mă bag.
Băieţi, sunaţi la Sapphire, aflaţi informaţii despre Siegel
şi căutaţi camere de supraveghere sau paznici care să fi văzut ceva.
Femeile. Eşti sigur că vrei să-ţi petreci restul vieţii cu aşa ceva?
Da. A mea mă place.
Că veni vorba de Atlantic City, e locul perfect pentru petrecerea burlacilor.
Asta ziceam şi eu. Putem închiria o maşină, mergem la cazino, poate la club...
Mă gândeam mai degrabă la o... excursie cu cortul.
- Tu vorbeşti...? - În primul rând... nu.
În al doilea rând, nu tu decizi.
De petrecerea burlacilor se ocupă cavalerul de onoare.
Apropo, cât a mai rămas până la marele eveniment? Două luni?
Ar trebui să-i spui oficial că e cavaler de onoare, să facă planurile.
Mai am vreme. Mă duc să verific camerele.
Ce naiba... Ai văzut? S-a eschivat.
- Ce-i asta? - Se simte osândit de când cu însurătoarea.
De fapt, nu, ăsta-s eu.
- Sistemul de navigaţie? - Da, se pare că Siegel a făcut o haltă
înainte să ajungă aici. Pe West End Avenue, nr.537.
Se pare că Sam avea un prieten în Manhattan.
Sam Siegel, 46 de ani, a început cu afaceri imobiliare,
apoi a înfiinţat hotelul şi cazinoul Sapphire Coast în 1999.
Nu ajungi proprietar de cazino fără să-ţi faci duşmani.
- Uită-te la Moe Greene, în "Naşul". - Tipul ăsta pare cetăţean model.
Are o fundaţie care dă bani organizaţiilor de caritate şi şcolilor.
Întreabă personalul de la cazino. Vezi dacă avea ceva întâlniri în Manhattan
şi află la ce oră a plecat din Atlantic City.
Bine.
Dacă ar vrea cineva să ne întâlnim noaptea, într-un depozit părăsit, aş refuza.
Am scris scena asta de prea multe ori şi ştiu cum se termină.
Ştiţi adresa din GPS lui Siegel? E clădirea în care locuieşte fosta soţie, Rebecca.
- De cât timp au divorţat? - De vreo şase luni.
- Recent, încă mai pot fi resentimente. - Resentimente puternice, zic vecinii.
Aseară au făcut plângere din cauza unor certuri zgomotoase
şi spun că l-au văzut pe Siegel plecând imediat după ora 8:30.
- Exact înainte să fie ucis. - Da, ne-am certat, dar nu l-am ucis.
- Obişnuia să vină să vă vadă după divorţ? - Nu.
Nu l-am mai văzut de câteva luni. Nu ne mai înţelegeam.
De ce vă certaţi?
- Doamnă Siegel? - Zicea că a dat de belea.
- Ce fel de belea? - Nu mi-a spus,
dar voia să semnez pentru o proprietate pe care încă o avem amândoi,
o clădire de aici, din Queens, cu un magazin şi nişte apartamente.
Nu ştiu de ce, dar... era foarte insistent.
Mi-a oferit 1,5 milioane $ pe partea mea, aproape cât valorează toată clădirea.
Spunea că viaţa lui depinde de asta.
Clădirea asta... ţi-a oferit 1.5 milioane pe jumătate din ea şi ai refuzat?
N-am ştiut, am crezut că vrea să mă tragă pe sfoară.
I-am spus că nu semnez nimic fără avocat.
Şi ce-ai făcut după ce a plecat Sam de la tine aseară?
Am rămas în apartament toată seara.
Portarul confirmă varianta soţiei. A rămas acasă toată noaptea.
Detectiv Beckett, am primit un telefon de la primarul din Atlantic City.
Moartea lui Siegel e pe prima pagină a ziarelor.
- Vor să ştie cine sunt suspecţii. - Şi noi vrem să ştim asta, domnule.
Ce-i cu proprietatea aia pentru care a pus-o să semneze pe fosta soţie?
- Ştim ceva despre ea? - Doar că a cumpărat-o victima acum un an.
- Şi a plătit cu bani gheaţă toată suma. - Agentul imobiliar s-a mirat că a luat-o.
- Era pusă în vânzare de ceva timp... - Am vorbit la biroul lui Sam Siegel.
Se pare că aseară n-a plecat singur din Atlantic City.
- Nimic nu arăta să fi avut un pasager. - Nu era un pasager.
Era şoferul. La ora 6:30, unul din şoferii lui Sam, Ralph Marino,
l-a luat din faţa cazinoului şi l-a adus în New York.
- Unde-i şoferul acum? - Nu ştie nimeni. Azi n-a venit la lucru.
- Deci fie pluteşte pe râul Hudson... - Fie e implicat.
- Ce ştim despre domnul Marino? - Cu siguranţă, nu-i vreun cercetaş.
A avut în trecut acuzaţii de agresiune.
Daţi-l în urmărire. O să vorbesc cu cei din Atlantic City să facă la fel.
Voi, băieţi, plecaţi la Atlantic City, la cazinoul lui Siegel.
Vorbiţi cu prietenii şi colegii lui Marino, vedeţi dacă face vreunul lumină asupra lui.
Beckett, tu coordonezi situaţia de aici, trimite echipaje să-l caute pe Marino
şi află de ce era aşa disperat Siegel să deţină controlul clădirii din Queens.
- Da, domnule. Haide, Castle. - Căpitanul Gates a zis
- ...că băieţii merg la Atlantic City. - Nu cred că se referea la tine.
De fapt, e decizia mea. Du-te cu ei.
De altfel, doamnă detectiv, abia aştept să văd cum te descurci fără el.
- Ce faci? - Ce ţi se pare că fac?
Credeai că voi rata o excursie la Boardwalk Empire,
epicentrul coastei de est în materie de dans, jocuri, fete şi păcat?
Sper că-ţi dai seama că mergem să anchetăm o crimă, da?
Domnilor, am învăţat un lucru: să nu las ceva mărunt cum e o crimă
să-mi stea în calea distracţiei. Şi stau în faţă!
CASTLE Sezonul 4 Episodul 8
Traducerea: Andrada2003-BlackAmber/SubTeam
Salut, Alexis. Sper că nu răspunzi fiindcă îţi faci planuri cu seara fetelor.
Plec din oraş pentru un caz şi s-ar putea să lipsesc toată noaptea.
Te mai sun eu. Te iubesc. Pa!
- Termină, Castle, nu stăm toată noaptea. - Cum poţi să spui asta?
Poate că Ralph Marino va fi greu de găsit şi va trebui să-l căutăm la mesele de joc.
Încep să înţeleg de ce ai abandonat-o pe Beckett.
Ca să ştii, cine nu-i poliţist în maşina asta n-are voie să stea în faţă.
- Aşa-i corect. - Poate că are dreptate Castle.
Dacă tot vom fi acolo, putem considera că Sapphire
e un potenţial loc pentru petrecerea burlacilor.
Bine că ai zis, fiindcă ştiu pe acolo nişte firme
furnizoare pentru petrecerile burlacilor. Poate facem o degustare.
Nu, nu. Nu facem nicio degustare prin cluburi.
Poftim? Hai, frate, de ce ne dezumfli?
Uite, Javier... am nişte veşti proaste.
A trebuit să-i cer fratelui vitreg al lui Jenny, Nelson, să-mi fie cavaler.
Nelson? Tipul ăla pe care l-am cunoscut la ziua ta?
Ăla de 16 ani, cu aparat dentar, care voia să meargă la olimpiada de mate?
- E o chestie de familie. N-aveam de ales. - Ba aveai.
Nu, când e vorba de nunţi, n-ai de ales. Crede-mă.
Nu vrei să începi o căsnicie cu o ceartă în familie.
- Naşpa. - Ştiu.
- Ţi-aş fi fost un cavaler grozav. - Ştiu.
Îmi pare rău, băieţi. Îmi pare rău că s-a ajuns aici.
N-am vrut, dar se pare că n-avem de ales. Nu putem face altfel.
PBIITA. Petrecerea burlacilor improvizată în timpul anchetei.
Simţiţi? E mirosul speranţelor, al viselor, al şanselor fără sfârşit.
A nu se confunda cu mirosul de fum de ţigară, băutură şi disperare.
Ăsta-i cel mai bine la cazinouri: fără ceasuri, fără geamuri, nu te judecă nimeni.
Ce mai faci?
Poate ar trebui să rămânem peste noapte. Ce-i?
Detectiv Ryan, poliţia New York. Anchetăm moartea domnului Siegel.
Administratorul e acolo. Nadine.
Bun venit la Sapphire, domnilor. Sunt Nadine, administratoarea.
Am fost devastaţi când am aflat despre Sam.
Ar trebui să ne întâlnim cu partenerul lui Sam, Charlie Turner.
- Vrem să vorbim despre unul din angajaţi. - Mi-a zis să vă duc la masa sa. Urmaţi-mă.
Dacă aveţi ceva întrebări despre hotel, nu vă sfiiţi.
Dacă tot veni vorba, cine cântă pe scena principală?
În cazul în care vom avea timp să ne strecurăm la spectacol...
Găzduim o reuniune a sosiilor lui Elvis în acest weekend,
aşa că-l avem doar pe Carrot Top.
Carrot Top? Nu l-am mai văzut în spectacole de când cu machiajul ăla nebunesc.
Va fi ca o premieră.
- Cum e? - N-am avut noroc cu Marino deocamdată.
Poliţia din Atlantic City a spus că nu-i acasă.
- N-a fost de găsit. - Şi clădirea din Queens?
Nu apar în arhive procese în derulare, deci nu-i nimic neobişnuit aici.
Mai caută.
Doamnă detectiv, ştiu că te gândeşti că te ţin aici ca să te pedepsesc.
Eşti o poliţistă bună, dar cred că poţi fi mai bună
dacă minimalizezi distragerile.
A fost cumplit să-l pierdem pe Sam. Ştiţi că am început amândoi afacerea asta?
- Am ridicat locul ăsta din temelii. - Ştii ce făcea Sam în New York?
Nu era stilul lui. Ura oraşul. Salut, Tommy.
Mă bucur că ai revenit. Dacă ai nevoie de ceva, anunţă-mă.
Ştii de ce-aş avea nevoie? Să mi se schimbe norocul.
Sunt sigur că aşa va fi.
- Mare mahăr, e plin de bani. - Şoferul lui Sam de aseară, Ralph Marino?
- Ce ne poţi spune despre el? - Nu prea multe. A fost şi şoferul meu.
Iată dosarul lui de personal, cum ai cerut. Sincer, după cele întâmplate între ei,
nu ştiu de ce l-a mai ţinut Sam.
- Ce s-a întâmplat? - Scuze că vă întrerup, domnule Turner.
Programul de recunoaştere facială a depistat un tip care numără cărţile.
La masa şase, cel cu cămaşa mov.
Faceţi cunoştinţă cu şeful de la tehnic, Daniel Sullivan.
Programul pe care-l folosiţi voi să depistaţi teroriştii
îl folosim şi noi să găsim hoţii.
Paza, scoateţi-l pe tipul de la masa şase, cu cămaşa mov în dungi, numără cărţile.
- Ai o misiune grea. - Toţi cred că pot bate casa.
Dacă nu te pui cu legea pe ei, te fură ca-n codru.
Spuneai că s-a întâmplat ceva între Ralph şi Sam.
Ce anume?
Acum vreo săptămână s-au încăierat la bar.
- De ce? - Sam i-a spus unei dansatoare să...
... să-i sufle în zaruri. Se pare că era iubita lui Ralph.
Da, Sam era mare fustangiu şi multe fete avuseseră de-a face cu el.
Se pare că în ultima vreme câştiga foarte mult la joc.
Aşa-i cu norocul, nu?
Am câştigat!
Se schimbă...
Mulţumesc mult, domnule Turner. Va trebui să vă interogăm angajaţii.
Sigur. Vă va ajuta Nadine cu tot ce vă trebuie.
Bine, mulţumim.
Băieţi, Ralph l-a declarat ca persoană de contact pe vărul lui.
- Ghiciţi unde locuieşte. - Unde?
În New York, la opt cvartale de locul crimei.
Grozavă ascunzătoare pentru Ralph.
Pleci undeva, domnule Marino? Stai pe loc!
Mâinile la vedere!
Ştiu cum pare a fi. Dar jur pe Dumnezeu şi pe mama că nu l-am ucis eu.
De-asta fugeai cu o armă ascunsă în pantaloni, fiindcă eşti nevinovat?
Haide, Ralph. Ştim că nu erai în relaţii bune cu Sam.
Eram chit. Nu i-aş fi făcut niciun rău.
L-am dus cu maşina şi atât. Nu eram acolo când a fost împuşcat.
De ce nu? Îi erai şofer. Ce-ai făcut, te-ai plimbat în miezul nopţii?
Da.
După ce-a vorbit cu fosta soţie, mi-a zis să-l duc la un depozit părăsit.
Spunea că trebuie să se întâlnească acolo cu cineva.
Şi să fie singur.
- Cu cine? - Nu ştiu.
Sam mi-a dat 500 $ şi mi-a zis să plec acasă,
aşa că m-am dus la locuinţa vărului meu. Azi dimineaţă am aflat de la radio.
M-am gândit că, la ce cazier am, mă veţi căuta.
Ai văzut acolo pe cineva înainte să pleci?
A venit un SUV negru exact când plecam, dar n-am văzut cine era înăuntru.
Cei de la balistică îţi verifică arma. Roagă-te să nu se potrivească.
- Ce crezi? - Nu-i atât de prost să-l ucidă pe Sam
ştiind că va fi primul bănuit.
Deci, Sam a venit la New York să ia proprietatea din Queens de la fosta soţie
şi apoi s-a dus la docuri să se întâlnească cu cineva.
Se pare că cineva aştepta acea clădire şi, când Sam nu i-a dat-o, l-a ucis.
De ce? Ce-are clădirea aia aşa deosebit?
Mulţumesc mult, doamnelor. Nu le voi irosi.
Mulţumesc. În regulă.
N-a fost uşor, dar am reuşit. Am luat trei locuri în primul rând
la spectacolul burlesc de la Borgata, plus rezervarea unei mese grozave
la Club X, cu servire de cocteiluri.
- Ce drăguţ! - Voi ce aţi aflat?
Secretara lui Sam nu ştie nimic despre proprietatea din Queens,
dar şi-a amintit ceva ciudat petrecut ieri.
Se pare că Sam şi-a urmat rutina zilnică,
masaj la hotel, urmat de o întâlnire cu directorul cazinoului,
apoi, după prânz, a apărut cu buza spartă.
- Cum aşa? - Sam a fost evaziv, dar secretara spunea
- că arăta de parcă l-ar fi lovit cineva. - Deci Sam a încasat un pumn,
apoi a dat o fugă la New York, încercând disperat să obţină clădirea.
- Apoi a fost împuşcat. - Trebuie să existe o legătură.
- Problema e că nu ştim cine l-a pocnit. - Cred că ştiu cum putem afla.
- Aţi zis ieri, pe la 14:00? - Da.
Va dura puţin până programul îl reperează pe domnul Siegel în toate filmările.
- Îi păstraţi în arhivă pe foştii oaspeţi? - Da, aşa găsim jucătorii cu antecedente.
- Şi pe mine? - Să vedem... Richard Castle...
Din New York...
Beţie în public, opunere la arestare în 2003,
se pare că ultima oară când ai fost la Sapphire ai dat foc unei saltele
şi ai mânjit perdelele cu dulceaţă.
Da, a fost o noapte amuzantă.
Verifică!
Aici. Iată-l pe domnul Siegel ieşind din lift la ora 14:00.
Are deja buza spartă. Poţi căuta mai înainte?
- Vă deranjez, domnule? - Verificam chiriaşii din clădirea aia.
Cred că ştiu de ce voia cineva să-l omoare pe Sam.
Banca spune că Sam a scos ieri peste 10 milioane $
din contul Sapphire, lăsându-l gol.
10 milioane $? Unde i-a transferat?
În contul unei companii offshore din Insulele Cayman.
E Beckett.
Iată-l întâlnindu-se la una din mese cu supraveghetorul cazinoului.
Încă n-are buza spartă. Lasă mai departe.
E filmat şi din alt unghi?
E Charlie Turner, partenerul lui Sam. De ce să-l pocnească Charlie pe Sam?
Cred că ştiu eu. Beckett era la telefon.
Sam Siegel a furat de la cazino. Le-a luat nişte milioane bune.
- Se pare că Sam încerca să bată casa. - Iar Charlie s-a pus cu legea pe el.
- Ai uitat să ne spui ceva, Charlie? - Partenerii mai au şi certuri.
- Nu înseamnă nimic. - Despre ce era vorba?
- De numărarea aţelor din noile cearşafuri. - Nu de furtul celor 10 milioane $?
- Ştiai că a furat. - Da, ştiam. Şi?
Sunt 10 milioane de motive pentru crimă.
Poate aţi observat că avem camere de supraveghere la cazino.
Uitaţi-vă.
Eram aici şi nu în New York ucigându-mi partenerul.
Serios?
Mie mi se pare un avertisment.
Oraşul ăsta... îţi corupe sufletul dacă nu eşti atent.
Eu şi Sam eram parteneri de 20 ani şi el consideră că e bine să fure de la mine?
Când am văzut că a scos cele 10 milioane, l-am găsit în cazinou
şi a negat că ştie despre bani.
Puteţi crede? L-am pocnit şi i-am spus că nu contează dacă mi-e prieten,
să-mi pună banii în cont că altfel îi rup picioarele.
L-o fi speriat, deoarece două ore mai târziu m-a sunat şi a zis
că depune azi banii în contul meu.
Acum este azi. Iar prietenul meu e mort şi banii tot nu sunt.
Băieţii au verificat filmarea de la securitate
şi au spus că Charlie a fost în cazinou toată noaptea.
Putea să fi plătit pe cineva.
Dar de ce să-l ucidă pe Sam înainte să-şi ia banii?
Şi dacă Sam i-a furat, de ce nu era într-un avion către Barbados?
De ce-şi pierdea timpul să vină la New York?
Şi ce legătură au toate astea cu proprietatea din Queens?
Cred că omitem ceva. Există o piesă din puzzle care ar clarifica
acţiunile fară sens ale lui Sam.
De fapt, la asta se pricepe Castle foarte bine.
Aruncă o privire pe ce avem şi apoi găseşte piesa lipsă.
Domnului Castle îi place să încerce o mulţime de teorii aiurite.
Detectivii adevăraţi n-au luxul ăsta. Treaba noastră este să privim faptele.
Raportul bancar spune că Sam a mutat banii la 9:47
prin transfer electronic pe site-ul web. Dacă putem afla cu cine a vorbit
ori s-a întâlnit Sam chiar înainte, putem să aflăm ce se întâmplă.
- La 9:47? - Da.
Asistenta lui Sam l-a programat... la un masaj.
Da, dl. Siegel a avut ieri la ora 9:00 o şedinţă de o oră. De ce?
Vrem să ştim dacă Sam a dat sau a primit vreun telefon sau vizitatori în acest timp.
Nu. S-a concentrat foarte mult pe serviciu.
Amber, ştim că era online la 9:47.
Vrem să ştim dacă a contactat pe cineva înainte sau după aceea.
V-am spus, n-a dat telefon şi n-a fost online.
Aparatele mobile sunt atât de mici şi subţiri, poate că îl avea în mână.
Mâinile lui erau ocupate cu altceva.
Înţeleg.
- Felul acela de masaj. - Înseamnă că nu Sam a făcut transferul.
Nu el a furat banii. Cineva i-a furat de la el.
Amber, trebuie să ştim dacă a fost ceva neobişnuit la întâlnire.
Singurul lucru ciudat a fost că Nadine a sunat dimineaţă să confirme programarea.
- Nadine, administratoarea? - De ce a fost neobişnuit?
De obicei asistenta domnului Siegel făcea programările.
Asta a fost prima dată când a sunat Nadine.
Stai puţin. Ai spus că se numeşte Nadine Espinoza?
- Administratoarea. Numele vă spune ceva? - Espinoza
este numele de familie al unor chiriaşi ai clădirii lui Sam din Queens...
Teresa şi Juan. Au o bodegă la parter şi au o fiică pe nume Nadine.
- Asta e conexiunea. - Ryan, adu-o aici.
Da, domnule.
Şeful lui Nadine zice că a plecat din birou acum zece minute spunând că e bolnavă.
Avem o şansă s-o prindem afară.
Uite-o.
Doamne! Nu! Nu! Ajutor!
Ce na...
N-o să-l vedem pe Carrot Top diseară, nu?
Aşa că, iubito, se pare că voi rămâne aici până dimineaţă.
- Totul e în ordine? - Da, sigur, doar că...
s-a complicat puţin cazul.
Dar vreau ca tu să te distrezi diseară cu prietenele tale.
- Dacă promiţi că nu vei păţi nimic. - S-a făcut. Te iubesc.
Şi eu te iubesc. Salut, Jules. Intră.
Am adus gustarea preferată "depăşeşte o despărţire"
şi bineînţeles, un film tare pentru fete... "Domnişoare de onoare".
Bine. Fetele sunt pe drum
şi se pare că tata nu e în oraş, aşa că toată casa e a noastră.
Mişto!
Apropo, Mena a spus că s-ar putea să treacă iubitul ei să-i aducă haina.
- Iubitul ei nu e Brian din aceeaşi grupă? - Brian "sexy foc"? Ba da.
- Cred că au o seară de filme între băieţi. - Poate îi invităm şi pe ei.
- Privim filmele aici. - Pe Brian?
Băiatul e prostănac rău. E complet opusul tipului tău.
Ştiu. Nu seamănă deloc... cu Ashley.
Îi trimit un mesaj Menei.
Beckett spune că numărul SUV-ului apare ca fiind furat.
Probabil e acelaşi SUV care a fost văzut
ieşind din depozitul abandonat în care a fost ucis Sam.
E aceeaşi maşină. Ce treabă au ei cu Nadine?
- Nadine e băgată până la genunchi în tot. - Mai degrabă până la gât.
Poliţia m-a lăsat să mă uit în laptopul pe care l-a lăsat aici.
Am căutat site-urile vizitate de ea. Ghici cine a intrat pe site-ul New Reserve Bank
- ... ieri la 9:47? - Nadine e hoaţa?
Da, administratoarea a făcut ceva pagubă.
S-a logat la contul lui Sam şi a transferat 10 milioane de dolari.
Deci cei care au răpit-o vor banii.
Au încercat să-i ia de la Sam. Când n-au reuşit,
- ...l-au ucis şi acum o vor pe Nadine. - Dar tot nu ştim cine sunt "ei".
Doar un singur om se potriveşte. Proprietarul banilor.
De ce mi-aş răpi propriul administrator?
Fiindcă ai descoperit că ea ţi-a furat banii.
Nadine mi-a furat banii?
Poţi să renunţi la teatru. Ştim că ştii.
Domnule Turner, cazinoul tău deţine o flotă de SUV-uri negre
pentru a merge după pariorii mari.
Toate cazinourile au, nu demonstrează nimic.
Atunci n-ai să te superi dacă le inspectăm. Doar să fim siguri că sunt toate.
- Am terminat discuţia. - Poftim?
Voi sunteţi din alt stat.
Nu aveţi jurisdicţie, nici mandat şi cred că v-am tolerat destul prezenţa.
- Ieşiţi din cazinoul meu. - Glumeşti?
Ţi se pare că glumesc? Vreau să plecaţi. Acum.
Poate să ne dea afară?
Ce?! Cum aţi reuşit să fiţi daţi afară?
Se pare că Charlie înţelege altfel cooperarea deplină.
Ne-a dat afară pentru că el e în spatele afacerii.
Dar să răpeşti pe cineva chiar în faţa cazinoului? Cam îndrăzneţ.
Dacă ştia că ea a fost, de ce a aşteptat?
De ce n-a pus mâna pe ea în cazinou, în timpul serviciului?
Aşa-i, el a părut cu adevărat surprins când i-am spus că e Nadine.
- Poate că n-a ştiut. - Dar el e singurul care are motiv.
Nu neapărat. Dacă mai ştia cineva că ea e hoaţa şi voia banii?
- Cum a aflat? - Poate că Nadine i-a spus.
- Aşa s-ar explica registrul telefonic. - Cum aşa?
Am scos registrul ei de apeluri. A sunat la un număr din cazinou chiar înainte
şi după efectuarea transferului de la 9:47.
Am aflat că interiorul aparţine lui Daniel Sullivan.
- Daniel? E tipul de la securitate. - De acolo ştia Nadine parolele lui Sam.
Daniel e partenerul ei. El vede tot ce mişcă în cazinou.
- Hai să vedem ce ştie. - Nu putem.
El e în cazinou şi paznicii lor nu ne dau voie înăuntru.
Bine. Staţi liniştiţi. Vin acolo.
- Nu, nu, Beckett, nu trebuie. - Nu, ne descurcăm... ne descurcăm.
A închis.
Aşa că i-am spus antrenorului că dacă deschid la 3, să mă alimenteze mai bine.
E foarte interesant. Dar era necesar să inviţi jumătate de echipă?
Îmi place părul tău. E... roşu.
Scuză-mă puţin.
- Trebuie să vorbesc cu tine. - Stai puţin. Cineva a stricat blenderul.
Cine sunt ăştia?
Jamie Cruz a postat pe Facebook că dai o petrecere.
- Poftim?! - El e cam prostuţ
şi sunt sigură că n-are mulţi prieteni.
Câţi oameni stau acasă aşteptând să audă că se dă o petrecere?
E cea mai rea petrecere de burlaci improvizată la un caz.
E umilitor. Suntem detectivi de la poliţia New York.
Din păcate, suntem în New Jersey. Măcar nu suntem contra timp
pentru că a fost răpită o femeie. Ia stai! Ba suntem.
Trebuie să putem intra altcumva.
Dacă v-aş spune că putem intra în hotel,
să trecem de pază... înşelând programul de recunoaştere facială?
Cum naiba ai de gând s-o faci?
Foarte frumos.
Mulţumesc. Mulţumesc foarte mult.
De unde ştii că nu vorbea cu mine? Elvis nu poate fi închis la culoare?
Eu sunt Elvez.
Salut. Ce faci?
- Ce naiba? - Am vrea să vorbim puţin despre Nadine.
- Glumiţi, nu? - Ţi se pare că glumim?
De ce v-aţi îmbrăcat aşa?
Întrebarea mai bună ar fi de ce te-a sunat Nadine ieri la 9:48?
- Ştiţi? - Ştim că eraţi parteneri.
Cine a răpit-o? Cine era în SUV?
Nu ştiu. Nu trebuia să se întâmple aşa.
Vrei să spui că aţi furat din greşeală 10 milioane de dolari de la Charlie şi Sam?
Nu, nu i-am furat. Îi foloseam ca avantaj.
Să-l faceţi pe Sam să vă predea clădirea din Queens pentru părinţii ei.
Da, dar nu e ce credeţi.
Eu şi Nadine am început să ne întâlnim acum câteva luni.
Ne iubeam. Am vrut s-o luăm de la început, să ne mutăm undeva.
- Dar Sam n-o lăsa să plece. - Erau împreună?
Doar în mintea lui. Ea i-a refuzat avansurile, dar el nu s-a oprit.
- De ce n-a făcut plângere? - Pentru că ăsta e cazinoul lui.
Nimeni n-ar fi luat-o în serios. A încercat să demisioneze acum un an.
Atunci el a cumpărat clădirea părinţilor ei
şi a ameninţat că-i evacuează dacă nu se culcă cu el.
- Trebuia să fac ceva să-l opresc. - Ai conceput un plan să ţii banii ostatici
- ... până când el preda actul? - Urma să semneze că renunţă la clădire.
Şi eu urma să returnez banii. Iar Nadine ar fi fost liberă.
Nimic din toate astea nu spune cine l-a ucis pe Sam.
Ceva despre bani l-a făcut pe Sam să intre în panică.
Cum adică?
Când l-am sunat pe Sam să-i dau instrucţiuni despre act,
mi-a spus că am furat banii altcuiva.
Şi mi-a spus că atunci când vor afla, vom fi toţi morţi.
- Despre cine vorbea? - Nu ştiu.
- Salut, băieţi. - Tocmai plecam.
Asta nu e sala de bal? Ca să vezi.
- Să ghicesc. Facebook? - Twitter. Apropo, mai bine las-o deschisă.
Mai sunt o grămadă care aşteaptă jos lângă lift.
- Julie, e un dezastru. - Calmează-te. E doar o petrecere.
- Distrează-te şi tu o dată. - Nici nu-i cunosc pe jumătate dintre ei!
Ce zici... de Brian?
Are inteligenţa unei veveriţe.
Doamne! O să mă omoare tata.
Te rog. Ai cel mai tare tată.
Dacă ar intra acum, nici nu i-ar păsa.
Ai dreptate. Probabil că nu i-ar păsa.
Problema e că mie îmi pasă.
Ascultaţi cu toţii.
Petrecerea s-a terminat. Vă mulţumesc pentru că aţi venit,
pentru că aţi spus fiecărui adolescent în viaţă.
Acum plecaţi.
- Chiar aşa? Chiar aşa? - Dacă nu era ilegal, te snopeam în bătaie.
Mă întreb unde l-au dus pe Castle.
Ţi s-a spus ce se va întâmpla dacă te întorci aici.
Nu sunt atât de prost să bat vreun poliţist, dar cu tine e altă poveste.
Îmi vreau banii, domnule Castle, aşa că fă bine şi spune-mi ce ştii.
Ştiu că nu sunt banii tăi.
Lăsaţi-ne singuri.
- Cine ţi-a spus? - Nimeni. Am pus totul cap la cap.
Sam a fost omorât, Nadine răpită, nimic nu avea vreun sens dacă erau banii tăi.
Ştii ce cred? Cred că banii pe care i-a furat Nadine aparţineau altcuiva.
Altfel n-ai fi atât de disperat. Spune-mi, Charlie, ce s-a întâmplat?
Aţi luat împrumut de la o instituţie care n-are rate flexibile?
Aţi împrumutat bani de la mafie. De aia nu voiai să ne băgam nasul pe aici.
Dar nu-mi dau seama cum de aţi fost atât de proşti.
Băncile nu ne împrumutau.
Aveam nevoie de mulţi bani, altfel dădeam faliment.
Iar acum banii au dispărut.
Ai idee ce însemnă să nu plăteşti împrumutul luat de la mafioţi?
- Cum au aflat despre Nadine? - De unde naiba să ştiu?
Poate le-a spus Sam. Tot ce ştiu... este că am nevoie de banii ăia.
Pot să-ţi găsesc banii. Dar trebuie să faci ceva pentru mine.
- Cine sunt ei? - Nu. Nici vorbă.
Haide, Charlie. L-au ucis pe Sam.
Şi dacă nu-şi primesc banii, o vor ucide pe Nadine şi apoi pe tine.
Astea sunt cărţile tale. Aşa ai de gând să le joci?
Întâmplare nostimă?
Ascultă, asta este... putem explica.
- Nu cred că vreau să ştiu. - A fost ideea lui Castle.
Şi a funcţionat. Ştiu cine l-a ucis pe Sam.
Cine?
Tommy Moretti.
A împrumutat mulţi bani firmei Sapphire acum şase luni şi i se cuvin.
Banii lui i-a furat Nadine.
Atac deosebit de grav, tentativă de crimă, escrocherie.
Federalii încearcă să-l prindă de câţiva ani.
A fost în bar astăzi. I-a spus lui Charlie că are nevoie de o schimbare de noroc.
- Probabil o ameninţare voalată. - Dar dacă o omoară?
Nu, îşi vrea prea mult banii. Rămânem la planul iniţial.
Charlie l-a sunat pe Moretti să se vadă la cazino dimineaţă când se deschide banca.
Odată ce returnezi cele 10 milioane, el ţi-o dă pe Nadine.
- Iar noi îl arestăm pentru omorul lui Sam. - Şi dacă miroase capcana?
N-o va mirosi. Vom fi pregătiţi.
- Iată-l că vine. - Tommy Moretti. Omul e sociopat.
Cu jumătate din oraş pe statul lui de plată, nimeni nu-l poate atinge.
Puştiule, ai ceva tupeu să furi de la mine.
Îmi pare rău, domnule Moretti. N-am avut idee că sunteţi implicat.
Am să fac transferul imediat ce o văd pe Nadine.
Ai multe cereri pentru un puşti care e norocos că respiră.
Aţi spus că o eliberaţi.
Aici devine interesant.
- Nostim. Cumva ştiam că nu s-a terminat. - Ia loc, domnule Moretti.
Avem nişte întrebări despre omorul lui Sam Siegel.
M-ai prins într-o dispoziţie cooperantă, detective.
Acum că mi-am recuperat banii, ce pot face pentru tine?
În noaptea omorului lui Sam, ai plătit o masă la Carmine's.
E la aproximativ 1.5 km de locul crimei.
Cam mult drum pentru o porţie de pui cu parmezan.
- Îmi era poftă. - De mâncare
sau de cele 10 milioane de dolari furate de Sam de la tine?
Fii serios. Dacă îl omoram pe Sam, crezi că i-aţi mai fi găsit cadavrul?
- Nu sunt eu cel pe care-l căutaţi. - Dar ai fost acolo.
M-a sunat Sam.
A spus că are probleme cu plata împrumutului.
- Aşa ca am aranjat întâlnirea. - Exact în locul
în care unuia ca tine îi place să omoare unul ca el.
Nu poţi scoate bani de la un mort.
Întâi i-aş fi rupt picioarele şi i-aş fi luat cazinoul.
Eu ştiam despre şantaj. Mi-a spus Sam. Zicea că n-am de ce să-mi fac griji
pentru că fosta lui soţie semnase actul pentru proprietatea din Queens.
Şantajiştii urmau să transfere cele 10 milioane.
Iar el urma să-mi aducă banii dimineaţă,
aşa că... i-am mai dat încă 24 de ore.
- Atunci l-am văzut ultima oară. - Numai că Sam te-a minţit.
- Fosta lui soţie n-a semnat. - Ba da, a semnat.
Mi-a arătat chiar el semnătura. Din acest motiv l-am mai lăsat o zi.
N-am minţit.
Ce s-a întâmplat cu hârtiile după ce a plecat Sam de la tine?
- Le-a luat cu el. - Ciudat.
Aş fi crezut că le găsesc la el.
Dar nu le-am găsit. M-a făcut să mă întreb unde erau.
Poate le-a luat persoana care l-a ucis.
Da, poate că ea le-a luat.
Poliţia l-a găsit în cutia de gunoi din apartamentul tău.
Are semnătura ta pe el.
Ai minţit.
S-a târguit cu mine... m-a implorat să semnez actul.
Când am spus nu, a scos pistolul, mi l-a pus în gură
şi mi-a spus că dacă nu semnez
vopseşte pereţii cu creierul meu. Am reuşit să obţin divorţul numai pentru că
a spus că s-a săturat şi că a terminat cu mine.
Iar eu am fost recunoscătoare pentru o cale de scăpare.
Dar cu un bărbat ca Sam... nu scapi niciodată cu adevărat.
Când mi-a spus că vrea cineva să-l omoare,
am văzut oportunitatea.
Şi ce s-a întâmplat?
A dat un telefon de la mine în legătură cu întâlnirea.
După ce a plecat, am scos pistolul
pe care mi l-a dăruit la a doua noastră aniversare,
am ieşit pe scara de serviciu...
şi l-am vânat aşa cum vânezi un animal periculos ca el.
L-am rugat pe procuror să caute circumstanţe atenuante.
Vor lua în considerare situaţia ei când îi vor oferi înţelegerea.
Vă mulţumesc pentru ajutorul dat.
Îmi place să văd care mai e priveliştea din tranşee din când în când.
E de ajutor să fii înconjurat de o echipă bună.
- Vrei să spui Castle. - Dumneavoastră aţi spus, nu eu.
- El nu e poliţist. - Tocmai de aceea e atât de bun.
Că tot veni vorba, ei unde sunt?
Le-am dat liber restul zilei.
Se pare că Ryan s-a ales cu un cavaler de onoare minor,
aşa că băieţii dau o petrecere a burlacilor neoficială.
Sper că vei edita partea lor de investigare din raport.
Bună.
Ce-ai păţit?
Nimic. Nimic. Aici ce s-a întâmplat?
- Nimic. - Unde e...
statueta de argint în formă de căţeluş care stătea după canapea?
Bunica spunea că i-ar trebui pentru decorurile din piesă.
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam
Comentarii pe www.tvblog.ro Mulţumiri pentru script www.addic7ed.com
Sincronizarea 720p WEB-DL: PoLL11 @ www.titrări.ro