♪ Hálaadás napján ♪
♪ arra emlékezünk, ♪
♪ hogy halt volna meg a sok zarándok, ♪
♪ ha a törzs nem lett volna kedves velük. ♪
- Szia! - Szia!
Köszönöm, hogy besegítesz.
Nagyon hálás vagyok érte.
Szóra sem érdemes.
És hogy van a barátod?
- Szakítottunk. - Sajnálom.
Végre megszabadultam tőle. Örülök neki.
Mit csinálsz hálaadáskor?
Mindig a nagyimmal töltöm.
- Ez kedves tőled. - De nemrég meghalt.
Úristen! Részvétem.
- Ez szörnyű. Mikor történt? - Úgy egy hónapja.
Akkor írtam meg azt a halloweeni dalt.
Így már érthető, miért volt olyan merengős.
♪ Mi az élet értelme? ♪
♪ Van-e egyáltalán?
♪ Vagy születésünktől kezdve ♪
♪ a haldoklás vár ránk? ♪
Az én részem jön.
- Paul! - Igen?
Hát...
Az meg mi?
Öt boltot kellett végigjárnom,
de végül csak sikerült megszereznem az utolsó pulykát.
Nem ünnepeljük meg a hálaadást, Jess.
Megbeszéltük.
Csak nézzük a meccset, közben sörözünk,
aztán veszünk valami akciós cuccot fekete pénteken.
Vagy, ahogy én hívom: pénteken.
Ez a mi hagyományunk. A haveradás.
Ha még százszor küldöd el e-mailben, akkor sincs ilyen.
- De van, haver. - Nem, nincs.
Nem hívjuk így.
Már két éve nem tartottam amerikai hálaadást.
- Megbeszéltük, hogy így lesz. - Nem lesz semmi extra.
Csak sütök nektek vacsorát. Nektek és Paulnak.
- Micsoda? - Mit mondtál?
- Mi az? - Azt mondtad, "és Paulnak"?
Ki az a Paul?
Meghívtál egy Paul nevű fickót a házunkba?
Igen. Elhívtam őt randira.
Randira hívtad?
Jess, most őszintén: a pulykát hívják Paulnak?
Nem. Egy igazi pasi.
Az egyik kollégám.
És nagyon dögös!
A pulyka neve Hank. Hanklaadás.
Meg fogjuk őt enni.
Hanklaadás.
New Girl 1x06 - Thanksgiving
Fordította: Luke twitter.com/mklsubs
Ne aggódjatok, srácok! Majd én megcsinálok mindent.
Jól el tudunk majd dumálni Paullal,
vagy nagyon tanár fazon?
Nem az. Egy teljesen normális srác.
A nagyijával szokta tölteni a hálaadást, de nemrég elhunyt.
Remek ötlet, Jess, hogy te veszed át a halott nagyija helyét.
Tudom.
Ennek nem lesz jó vége.
Az lesz a vége, hogy ő is beköltözik majd.
Ez lesz az első randijuk.
De nem ismerjük őt. Ki kell derítenünk,
hogy megfelelő-e hozzánk.
Megérdemeljük, hogy boldogok legyünk.
Nem kell, hogy segítsetek.
Igyátok csak nyugodtan a sörötöket! Majd én megcsinálom egyedül.
Csak kíváncsiságból: ért valamelyiktek a sütéshez?
Csak kérdezem.
Mondjuk tud valamelyiktek pulykát sütni?
A recept szerint össze kell kötni a két lábát.
- Igen, hogy ne folyjon ki a töltelék. - Schmidt, ne!
Ez jó ötlet. Tudsz még valamit?
Igen. Ne kezdj el pulykát sütni öt embernek
14 órával hálaadás előtt.
És ne hívj el egy srácot randira
a legkevésbé szexi ünnepen.
Melyikek a legszexibbek?
A július 4-e,
természetesen a függetlenség napja,
a történelem nagy nőalakjainak hónapja és a karácsony.
- Segítesz? - Szó sem lehet róla.
- És ha meghívnám Cece-t? - Schmidt, ne! Sör, meccs, fekete péntek.
Hálaadás Cece-vel.
- Ne, Schmidt! - Oké.
- Ne! Ne! - Schmidt, ne!
De előre szólok,
hogy a konyhában én vagyok az úr.
Egyedül fogom elkészíteni az ételt,
és nem szeretném, ha bármihez is hozzányúlnál.
És azt sem akarom hallani, hogy túl sok tárkonyt tettem bele,
mert nem igaz.
Én egész biztos nem is fogok ilyet mondani.
- Akkor rendben. - Schmidt, ne már! - Ez az!
Fel fog olvadni holnapra, ugye?
Tőlünk kérdezed? Nem vagyunk mi tudósok!
Odanézz! Kész van!
Most mit csináljak? Paul 3 óra múlva itt lesz.
Basszus! Nem fér be!
Mindanyiunkkal megesett már ez, nem igaz?
Dobj be egy dollárt!
Talán ha levetkőznék, és ágyba bújnék vele,
a testem felmelegítené.
- Ettől begerjedtem egy kicsit. - Komolyan?
- Sziasztok! - Cece! Hála az égnek!
- Gyere, feküdj rá te is a pulykára! - Igen, ez jó ötlet.
Feküdj csak rá! Biztos be fog jönni.
- Ez szörnyű ötlet. - Tudom.
- Kímélő programot indítottam el. - Az jó, akkor nem kell kivasalnod.
Jaj, ne! Paul korábban megjött. Hogy nézek ki?
Jobb, ha nem tudod.
- Szia! - Szia!
- Kerülj beljebb! - Köszönöm.
Ő itt Paul.
- Helló! - Hali!
- Isten hozott minálunk! - Köszönöm. Sziasztok!
♪ Nem kell étterembe menni, ha sok pulykát akarsz enni ♪
♪ hálaadás napján. ♪
♪ Remélem, nem önt el a méreg, de inkább egy tökös pitét kérek. ♪
♪ Kellene egy nagy tál. ♪
Nem gondoltam, hogy a hát a hátnak figurára készülsz.
Boldog hálaadást!
Uramisten! Már kettő van belőlük!
Köszönöm a meghívást.
Gyorsan átöltözök.
Köszi.
Rögtön jövök.
Egyébként Paul elhozta a hegedűjét,
és ha szépen megkérjük, talán játszik nekünk valamit.
Persze csak ha nem bánjátok, ha elvarázsollak titeket.
Én szeretném nézni a meccset.
Nick! Beszélhetnénk?
Nagyon kérlek, ne csináld ezt, amit csinálsz!
Mégis mit? Nem csinálok semmit.
De igen. Undok vagy és lesajnáló arcot vágsz.
Azt nagyon kétlem.
Csak próbálj meg normálisan beszélgetni vele!
De ne politikáról, kölcsönökről,
vagy a Google-ös összeesküvés elméletedről, jó?
Csak a suliban találkozok vele,
és nagyon szeretném ma este levenni a lábáról.
Ő az első pasi, aki bejön Spencer óta.
És nem vagyok túl jó ebben, szóval kérlek, segíts!
Jó, rendben. Segítek.
Kezet rá, cimbora!
Ezt inkább kihagynám.
- Ám legyen. - Ám legyen.
Ideülhetek?
Szóval pasi lakótársak.
Három srác.
Ez elég ijesztő.
Egy kicsit tartottam tőle, milyen lesz belépni ebbe az "arénába".
Nem könnyű új embereket megismerni.
Olyan ez, mint az Aranyhaj és a három medve.
Tutira te vagy az a medve, amelyiknek pont jó volt az ágya.
Tanár vicc. Bocsi!
Oké, megmondom, mi lesz, Paul:
a cél tehát az, hogy jobban megismerhesselek téged,
- te pedig engem. - Igen.
Játszani fogunk.
- Rendben. Az jó! - Én mondok valamit,
de pedig kimondod, ami legelőször az eszedbe jut!
Kacsasíp.
Még nem kezdtük el.
Akkor is ezt mondom.
Na jó, kezdjük! Határok.
Fontosak.
Jó. Más emberek cucca.
Magántulajdon.
Jó. Hangos reggeli szex.
Szép teljesítmény, ha összejön.
- Helló, Paul! - Helló, Nicholas!
Mit csináltok? Nahát! Nicholas!
Asszociációs játékot játsszunk,
közben pedig megiszunk pár töksört.
Az sima világos sör, nem?
Nem, nem. Másképp zajlik
- az erjesztési folyamat. - Az lehet.
Nem akarsz futballt nézni? A Lions játszik.
Á, igen! A hatalmas Des Moines-i Oroszlánok!
Minden hálaadáskor ők játszanak,
mert az övékké a legvadabb csapat.
Detroiti Oroszlánok. A Detroit Lionsről van szó.
Ez egy másik...
Mi a téma, pulykák?
Aki szerint a szaft jövője
a nitrogénban rejlik, annak nem is szabadna sütnie, Cece.
Mit... te... mostál kezet?
- Majd utána mosok. - Ez nem így megy.
Hagyd abba!
Most az összes diót beszennyezted.
Nahát, Mr. Higiénia!
Te talán naponta tízszer mosol kezet?
Ne aggódj, Cece!
Ha a helyzet úgy hozza, bemocskolom a kezemet.
Sőt, bármimet.
Megennéd ezt a mocskos diót?
Igen, én... persze, megenném.
Akkor nyisd ki a szád, Schmidt!
Nem!
Te szépséges vadember!
- Ó, szünet van! - Félidőnek hívják.
Átkapcsolok a felvonulásra.
A robot pulyka.
Ez volt a nagyi kedvence.
Mindig megnéztük a felvonulást.
Fantasztikus nő volt.
Megmutatom a fotóját.
Ő az.
- Nagyon kedvesnek tűnik. - Az is volt.
Nagyon vicces szkander párbajaink voltak.
Mutathatok én is valamit?
Ezt nézd! A nagyapám fotója.
Tavaly halt.
Részvétem, Winston. - Kösz, haver. Köszönöm.
Ez a kép akkor készült,
amikor abba akarta hagyni az ivást. Mindenkire nézve rossz ötlet volt.
Itt evett először fagyit.
Nem igazán jött be neki.
Hogy hívták?
Nelsonnak.
Hogy haladsz, Schmidt?
Kellene dió. Nincs egy darab se.
Majd én hozok. Ti csak maradjatok itt, és figyeljétek a pulykát!
A fenébe! Két töksört is megittam.
Nem lenne szerencsés vezetnem.
Nick, te hány töksört ittál?
Én egyet sem.
Akkor el tudod vinni Pault a boltba, ugye?
♪ Diót veszünk, diót veszünk... ♪
Bocs, haver,
de arról énekelsz, amit csinálunk?
Igen, azt hiszem.
Néha fel sem tűnik, hogy ezt csinálom.
Honnan jöttél?
Chicagóból.
Á, a bőség földje! Furcsa itt, Los Angelesben.
Nincs hálaadási hangulat. Hiányzik egy kis...
csípősség a levegőből, ha érted.
Lehetne egy kicsit...
- Igen, szerintem is. - Ősziesebb az idő.
Jess említette, hogy ügyvéd vagy.
Kicsaptak a jogi egyetemről. Még három szemeszterem volt hátra.
De kár! Pedig milyen kevés hiányzott!
Szóval még próbálod kitalálni, hogy mihez kezdj, igaz?
De hát erre vannak a húszas éveink.
30 vagyok, szóval...
Nahát! A Cica úr fénymásoló!
Náluk szoktam fénymásolni.
- Nem mondod? - De bizony!
Ide jársz fénymásolni?
Nem, nem. A másik üzletükbe.
- Komolyan mondod? - Bizony!
Erről van szó!
Jó alaposan törd össze azt a krumplit!
Van valami az orrodon.
Mit csinálsz?
Ne!
Mi ütött beléd?
Nézd meg a receptet! Nézd csak meg!
Hol írja azt,
hogy kenj tört krumplit Schmidt orrára?
Hol? Talán itt? Vagy itt?
- Rajta, mutasd meg! - Schmidt!
- Sziasztok! - Menj arrébb, Paul!
Meghoztuk a diót, Jess.
Azt hiszem, Nick nem igazán kedvel engem.
Ez nem igaz.
A pulyka!
Ég a pulyka!
Dobj be egy dollárt!
Mintha egy Prince klipben lennénk.
- Úristen! - Szörnyen sajnálom!
Én csak azt akartam, hogy jól érezd magad.
Emlékeztek, amikor még csak mi, pasik laktunk itt,
- és sosem volt tűz? - Ez nevetséges.
Három hónappal ezelőtt még nem is ismertük őt.
Nagyon csípi a szememet.
Na jó, elég ebből. Elmegyünk. Gyertek, srácok!
- Jól éreztem magam. - Nagyon sajnálom, Paul.
Elmegyünk a bárba. Nem tudjuk kieregetni a füstöt.
Várjatok!
Várjatok már!
Attól még összehozhatjuk. Ne menjetek el!
Nagyon szeretném megkóstolni azt az ételt,
amin egész nap úgy dolgoztál, mint valami rabszolga.
- Mi is a neved? - Schmidt.
- Á, tényleg. - Tudod, ez a vezetéknevem.
Az én vezetéknevem Genzlinger,
és nagyon szeretném megkóstolni azt az ételt,
amin egész nap dolgoztál, Schmidt.
Aha, persze, Genzlinger.
- Genzlingernek igaza van. - Támadt egy ötletem!
Menjünk át a szomszédba!
Mrs. Beverly nagyon kedves. Most a nővérénél van látogatóban,
de vészhelyzet esetére itt hagyta nálam a pótkulcsát.
Szóval betörünk hozzá. Tudod, ez bűncselekmény.
Látod? Csak volt haszna a jogi egyetemnek!
Ez nem betörés.
Én is adtam neki kulcsot a mi lakásunkhoz.
Időnként nem tudja megnyitni a zuhanyát.
Te ne menj sehová!
Mit művelsz? Megígérted, hogy kedves leszel vele!
Az is voltam. Nagyon kedvesen viselkedtem Paullal
egész úton.
Tudod, miket mesélt?
Szereti a Szájkosaras kosaras 2. részét.
Imádja a kutyákat. Tudom, hova jár fénymásolni, szeret fütyülni.
Velem egyszerre akarta kinyitni az ajtót,
és amikor én felemeltem a kezem, ő is felemelte az övét.
Értem már.
Szóval nem elég menő arc hozzád.
Mert senki nem lehet elég menő Nick Millerhez.
Én vagyok Nick Miller.
Nagyon menő vagyok, még az arckifejezésem is az.
- Miért nem kedveled őt? - Mit számít az? Te kedveled?
Persze, hogy kedvelem.
Jól van. Akkor meg nem számít, hogy én mit gondolok róla, igaz?
Nem nekem kell lefeküdnöm vele.
De nekem igen. Én szeretnék.
Szeretnék szexelni vele. Sokszor.
- Pompás. - Jól hallottad!
Sokszor! Érted?
El akarom őt vinni a kínai negyedbe,
hogy megkínáljam egy szelettel a sütőtökös pitémből!
- Milyen sütőtökös pitéje van? - Mindent ki akar vele próbálni,
amit csak a szexben ki lehet!
Akarom csinálni állva, ülve,
félig állva, félig ülve,
a hullámzó mozgást, a medvetámadás figurát,
a fejkarmolóst,
azt, amelyiket a korcsolyázók csinálják, a "mi van ebédre?" figurát,
és az "add ide a kalapot!" is. A lényeg,
hogy jó vagyok. Baromi jó!
- És nem érdekel, mit szólsz hozzá! - Akkor miért kérdezted?
Figyu, Jess!
Tudod, mindannyian nagyon kedveljük Pault.
És egyébként mindent hallottunk, amit mondtál.
Micsoda?
Gyertek be!
Csak utánad, Jess!
Bocsesz!
Csak, hogy tisztázzuk:
egy színdarabot próbáltunk, amit Nick írt. Az a címe...
hogy Sokszor.
Egy... egy férfiről szól,
aki szerelmes egy Paul nevű fickóba,
és nem valami jó a helyzet.
Nagyon sajnálom!
Én csináltam egyszer az "add ide a kalapot!".
Bár inkább "tessék, vedd el a kalapomat!" lett belőle.
Értitek?
Mennyire volt rossz a helyzet egy egytől a szörnyűig terjedő skálán?
Mondjuk úgy, hogy egy normális pasi
már rég elment volna, de ő még mindig itt van.
Szóval nem normális.
Schmidt kiabált velem a konyhában.
Sajnálom.
Nagyon kiakadt? Elég komolyan veszi a sütést.
Hozzáértél a habverőjéhez?
Nem. Az a helyzet, Jess,
hogy beindultam rá.
Mi van? Ne már!
Van valami abban dühben, ami benne van.
- Egyszerűen imádom. - Schmidt!
Már kilenc óra van. Éhen halok!
Vagy sütök, vagy beszélgetek. A kettő együtt nem megy.
Odamegyek hozzá.
Nick...
Szeretnék mondani valamit.
Úgy érzem, idegesítőnek tartasz.
Ehhez igazán nem kellett volna idejönnöd.
- Onnan is mondhattad volna. - Hát persze.
Amennyiben ez a helyzet, nem tudom, ez-e...
- Ez. - Nem érdekel.
Sőt, csak sajnálni tudlak.
Mert tudom, hogy életed ezen szakaszában
jobban utálod magad, mint amennyire engem próbálsz.
Tényleg? Úgy gondolod, hegedűkirály?
Mit szólnál egy kis szalvétahajtogató muzsikához?
Ez most kellett.
Nem tudom elhinni, hogy még mindig itt vagy.
Ezt meg hogy érted? Miért ne lennék?
Szia!
Beszélgessünk a történtekről!
Mert a kiabálásod miatt nagyon rossz kislánynak érzem magam.
Igen, tudom.
Nagyon sajnálom, Cece.
Soha többet nem fogok kiabálni veled.
Most sem?
Kérlek! Kérlek, ne csináld!
A mocskos kis kezeim benne vannak a pudingodban.
Ez undorító!
Ez annyira undorító! Kérlek, ne!
- Undorító! - Kiabálj!
Jó lenne, ha abbahagynád.
3 óra óta nem mostam kezet.
- Belenyúlok még egyszer. - Undorító!
Most sem kiabálsz?
A kezed... a bacilusok...
Ez annyira higiénia ellenes!
Könyörgök, ne! Vedd el a konyharuhát!
Tudom, hogy nem tartozik rám,
de meg kell kérdeznem:
volt köztetek valami Nickkel?
Jártatok?
- Mert nem szeretnék semmibe belefolyni. - Nem, nem.
Nem, nem.
- Nem. - Akkor jó.
Mert nagyon szeretnék máskor is találkozni veled.
Sokszor.
- Sokszor. - Sokszor.
- Szóval tetszett a színdarab. - Igen.
- Elég jó, ugye? - Az.
Te tényleg kedveled őt, Winston?
Igen. Megkérdezte a nagyapám nevét.
- Te sosem kérdezted meg. - Eszembe sem jutott.
Elég volt annyi, hogy a nagypapád.
Te sem tudod az enyémnek a nevét.
Masonra, az apai, vagy Charlesra, az anyai nagyapádra gondolsz?
Na jó, tényleg így hívják őket.
Ezt nézzétek!
Jól néz ki!
- Genzlinger! - Schmidt!
Ez komoly?
- Fantasztikusan néz ki. - Bizony.
Mi lenne, ha játszanál nekünk valamit vacsora előtt?
- Á, nem, nem. - Na, kérlek!
- Légyszi! - Játssz valamit!
- Biztos nagyon éhesek vagytok. - Te is akarod.
Na, játssz valamit!
Ám legyen!
Jöhet a duettünk?
- Hatásos belépővel. - Rendben.
Amerikai őslakosok! Fogadjátok szeretettel
új barátomat, akivel az erdőben találkoztam.
Holttest! Holttest!
Uramisten!
Egy holttest van odabent!
Ott van egy holttest!
Egy holttest!
Ez tényleg igazi.
Úristen!
Ez tényleg az.
Szegény Mrs. Beverly!
Á, tényleg! Mrs. Beverly, a lépcsőházból.
Szörnyen sajnálom, Paul!
Á, nagyon jó buli volt! Remekül éreztem magam!
Gyere máskor is, haver!
Később elmegyünk akciós cuccokat venni,
meg egy új szárítót. Gyere nyugodtan, ha kell valami!
Oké, rendben. Köszönöm.
Köszi.
Sziasztok!
- Köszönöm. - Várjon!
Jövünk mi is.
Srácok!
Álljon kicsit arrébb!
Legalább a közben halt meg, amit igazán szeretett.
A vécén ült, Jess.
Éhen halok.
Tényleg? Pedig ott volt az a finom kaja, amit majdnem megehettünk.
Ne már, Jess!
Egész este haragudni fogsz rám?
Nem fázol?
Kéred a kardigánomat?
- Hát eljöttél! - Igen.
Miközben abban a pokoli liftben ültem,
és a halottkémek rám szóltak, hogy ne sírjak, mint egy kislány...
Mondtam nekik, hogy ez szexista megjegyzés.
- Tényleg az. - Igen, tudom.
Szóval akkor jöttem rá, hogy az élet túl rövid.
Úgyhogy elmentem a sarokra,
vettem pulykahúsos szendvicseket a barátaidnak,
és most itt vagyok.
Én és a hegedűm.
- Elképesztő vagy! - Semmi előzés!
- Beelőzött? - Nem. Nyugi!
Emberek! Valaki előzött!
Nyugi, haver!
Nem előzött.
Én foglaltam a helyét.
- Nyugi! - Téves riasztás!
Csak helyet cserél valakivel.
Ne csináljanak már ekkora ügyet az előzésből!
Hátramegyek a sor végére. Ez Paul helye.
Köszi, Nick.
Nick! Várj!
Gyere! Menjünk!
Én is hátramegyek.
♪ Hálaadás napján ♪
♪ arra emlékezünk, ♪
♪ hogy halt volna meg a sok zarándok... ♪
Először rosszabb lesz a helyzet, csak utána jobb
♪ Ha a törzs nem lett volna kedves velük. ♪
♪ Szóljon hát a hegedűd! ♪
♪ Szól a hegedű, s ez így van jól. ♪
♪ Víg hegedűszó mindenhol. ♪
Ezek meg hova mennek?