În toamna anului 2011, Lily şi Marshall primiseră un cadou neaşteptat.
Casa din Long Island. Au decis s-o vândă dintr-un motiv simplu.
E în Long Island. Nu vreau să-mi pierd sâmbăta în Long Island.
Ştiu, dragă, dar agentul imobiliar a mobilat-o cu mobilă falsă
şi vrea să mergem şi noi să vedem înainte să o deschidă clienţilor.
Bine. Putem măcar s-o facem pe patul fals?
Mi-e ruşine că ai mai întrebat.
Aşa că au plecat spre Long Island, iar când au intrat pe uşă...
- O cumpărăm! - Nu putem s-o cumpărăm. Noi o vindem.
O mai vindem, nu?
Draga mea, bunicii tăi ţi-au dat-o de tot.
După părerea mea, avem cinci opţiuni.
Prima: o vindem. A doua: O transformăm în casă bântuită.
A treia: o împrejmuim cu un gard mare şi facem un sanctuar de cimpanzei.
Deja avem un leagăn făcut din cauciuc de maşină.
A patra: luăm câte un baros şi o distrugem. Îmi place a patra opţiune.
Sau a cincea: ne mutăm şi creştem copiii aici. O să fie reşedinţa familiei.
Până pleacă la facultate. Apoi luăm barosul şi-o distrugem.
Toată familia.
Vorbim prostii! Suntem locuitori ai New York-ului.
Avem un apartament mare şi frumos care ne place.
Ai dreptate.
Dar li s-a întâmplat ceva în acea zi.
Ceva ce li se întâmplă tuturor orăşenilor care se întorc din afara oraşului.
Apartmentul mare şi frumos...
Ce ciudat.
...s-a micşorat.
După Ziua Recunoştinţei trec la dietă.
HOW I MET YOUR MOTHER Sezonul 7 Episodul 11
Traducerea şi adaptarea: al3x04
Facebook: Alexandru Neagoe(al3x04)
Copii, ultimele săptămâni fuseseră foarte grele pentru Barney.
Mai întâi şi-a înşelat iubita cu Robin, apoi s-a despărţit de ea pentru Robin
iar Robin l-a ales pe Kevin în locul lui. Era cam debusolat.
Salut! Eşti bine?
De ce să nu fiu bine? Barney e din nou singur!
Pentru asta a protestat toată America până acum.
Ai trecut printr-o despărţire. De obicei, oamenii fac lucruri stupide.
Dacă erai fată, te-ai fi ras în cap şi ai fi sărit în patul unuia ca tine.
- Promite-mi că nu vei face nimic stupid. - Îţi promit că n-o să fac nimic stupid.
Staţi liniştiţi, o să facă ceva stupid.
- Vorbesc serios. - Haide! Iubeşti femeile.
Eu ar trebui să fiu ăla care urăşte femeile.
Uite ce an am avut. Zoey, Victoria, dovleacul porno.
Acum mă tem să nu faci tu ceva stupid.
N-o să fac nimic stupid.
Normal că şi eu o să fac ceva stupid.
Dar femeile, frate. Femeile...
- Ştii ce-ar fi mişto? - Dacă am fi gay?
Ar fi mişto să fim gay!
Să ştii! Bărbaţii se înţeleg.
Imaginează-ţi o relaţie în care, în loc să vorbeşti despre sentimente mereu,
joci hochei, mănânci pizza şi te pui în pat fără să trebuiască să te cuibăreşti.
De dragul discuţiei, să ştii că dacă am fi gay, ai fi prima mea opţiune.
Poţi să-l suni pe Marshall să-i spui? El crede...
Asta numai în cazul în care doar noi doi am fi gay, nu şi Marshall.
Dar dacă am fi fost toţi trei, m-ai alege pe mine şi nu pe Marshall, da?
Dacă toţi trei am fi fost gay? Fată, ne-am distra toţi trei împreună.
Să ştii că da!
- Nu suntem gay. - Nu. Am rămas cu fetele.
Mi-ar plăcea ca bărbaţii să poată facă singuri copii, precum căluţii de mare.
Spui ce cred eu că spui?
Au marsupiu. Ar trebui să le spună canguri de mare.
Nu asta. Vrei copii?
Poate că m-am gândit în ultimul timp la o nevastă şi la copii.
- Dar fără soţie. - Ai putea să încerci singur.
Ca domnul Drummond din serialul Different Strokes.
Dar asta era în anii '80, când puteai să iei orice copil de pe terenul de joacă.
Erau vremuri mai simple.
Dar cred că e mai bine să ai pe cineva alături.
Într-o relaţie pe viaţă.
Singura relaţie din viaţa mea care a trecut testul timpului e asta.
Legătura sacră dintre un om şi fratele lui.
Poate ar trebui să ne facem o familie împreună.
Faceţi mişto? Apartamentul ăsta e uriaş.
Uite ce liber pot dansa aici.
Robin, ţi-ar conveni să facem Ziua Recunoştinţei în East Meadow?
- Da, ar fi frumos. - Perfect!
După Ziua Recunoştinţei, eu şi cu Lily ne gândeam
să stăm acolo până, ştii tu...
- ...până murim. - Ce?! Nu!
- Nu vă puteţi muta în Long Island! - Dar casa e atât de frumoasă!
E mare, curată, iar dacă or fi gândaci,
măcar au decenţa să se ascundă.
Ascultă ce vorbeşti. Iar vorbesc hormonii.
Am terminat-o cu faza aia. Am avansat la fantezii sexuale.
Domnişoară poliţist!
Ştii tu.
Spuneam doar că nu eşti capabilă să iei o astfel de decizie acum.
Ştii ce? Robin are dreptate. Nu putem lua o asemenea decizie.
Mulţumesc. În sfârşit ai coborât din autobuzul cu nebuneli.
- Lăsăm universul să decidă. - Şi acum te-ai îmbarcat din nou.
Ai auzit, universule? Dacă ne trimiţi vreun semn în următoarele...
...24 de ore, atunci ne mutăm în Long Island!
Bine?
Dă-i drumul.
Prieteni, vă spun pentru ultima dată că apartamentul e enorm...
Doamne! Câte lampe aveţi?
E genial! În loc să îţi iroseşti viaţa însurându-te cu vreo femeie,
mai bine împarţi un copil cu prietenul tău cel mai bun!
N-ar trebui să aleg între o viaţă amoroasă şi familie.
Aş putea lua copiii la întâlniri cu mine!
O casă destrămată? Ce e aia?
Copiii noştri nu vor afla niciodată, pentru că nu ne vom despărţi!
Ce motiv am avea?
Când soţia te prinde că te culci cu alta, vrea divorţ.
Dar când prietenul tău cel mai bun te prinde culcându-te cu alta...
- Primeşti cinci degete, sus de tot! - Şi i te alături, corect?
- Până aici! Am găsit limita. - Bine că ştim care e.
- Salutare! - Salut!
Avem de făcut un anunţ.
Deci vreţi să spuneţi că dacă vă e scris să vă mutaţi,
un semn magic vă va bate la uşă?
Copii, nu-mi vine să cred că cineva a bătut la uşă chiar atunci,
dar pentru poveste...
Salut! Sunt Clive. Locuiesc deasupra.
Ăsta e semnul vostru?
Nu ştiu, Clive. Este?
L-am lăsat afară? Ne vindem casa din Long Island.
Păcat că nu vindeţi aici. Aş vrea să-mi fac apartament etajat.
Şi v-aş da bani buni pe el, pentru că sunt foarte bogat.
- Nu a spus aşa. - Spuneau pantofii lui.
Ideea e că ne-am primit semnul. Ne mutăm în East Meadow.
Hai să luăm o şampanie.
Şi aşa, Lily and Marshall începeau un nou capitol.
Ceea ce putea însemna un singur lucru pentru noi...
- O să avem un copil! - Se activează programul părinţi-fraţi!
- Hai să vorbim despre nume de copii! - Barney...
Doamne! Era şi alegerea mea.
Ba nu. Suntem beţi amândoi.
Asta înseamnă că adoptarea unui copil,
oricât de drăguţ ar fi în mintea mea,
cu costumul de cowboy, călare pe câinele nostru...
Am avea şi câine, un Golden Retriever, dar nu-ţi face griji că e de salvare...
- s-ar putea să nu fie o idee bună. - Ai dreptate.
Să mergem acasă, să luăm câte-o asprină,
să bem multă apă,
apoi să vedem dacă şi mâine mai pare o idee bună.
- E o idee bună! - Absolut!
O să avem un copil!
Copii, nu pot să subliniez îndeajuns
că eu şi cu Barney treceam printr-o perioadă grea.
Nu plecaţi de aici. Doar atât am avut de spus.
Uite ce am cumpărat la ora patru dimineaţa în New York.
O casetă cu un film coreean foarte cunoscut,
această geantă Lenny Vintone originală
şi numărul unui om care-mi poate da un rinichi.
Să vă văd cum faceţi asta în Long Island.
Robin, ne bucurăm că vrei să rămânem în oraş, dar noi asta vrem.
Înţelegi, nu?
Nu. Iată câteva lucruri amuzante despre Long Island.
E urma de pârţuri a Brooklyn-ului.
Eu şi cu Barney... Din nou, treceam printr-o perioadă grea.
Nu pot sublinia îndeajuns. Deci, am găsit un site de adopţie
şi am completat un formular.
Nume: Barney Stinson. Ted Mosby.
- Adresa... - Pune adresa casei din Westchester.
Vor vrea să vadă că bebeluşul e crescut într-un mediu sănătos. În suburbii.
Poftim? Nu!
- Am toţi băieţii aici. - Băieţii?
Ştii că am un băiat pentru orice? Toţi sunt în New York.
Băiatul pentru costume, pentru pantofi, pentru bilete, pentru cluburi.
Şi dacă nu am un băiat pentru ceva,
atunci am băiatul pentru băieţi care să-mi facă rost de unul.
- Şi e ciudat că-l cheamă Băiat. - Bine. Ce zici de asta?
În timpul săptămânii stăm în oraş şi în weekend mergem în suburbii!
- De aia e aşa uşor să fim părinţi-fraţi! - Aşa e!
Şi cu salariile amândurora, ne permitem două locuinţe.
Ce?
Vrei să-ţi păstrezi slujba?
Robin, am încheiat discuţia. Universul ne-a spus s-o facem, o facem!
Universul mai şi greşeşte uneori.
Ţii minte când Marshall încerca să decidă între bancă şi slujba pentru mediu?
Asta e o poveste amuzantă.
Marshall se săturase să mai lucreze la GNB şi voia să lase totul în urmă,
aşa că au decis să aştepte un semn de la univers care să le spună ce să facă.
Apoi, într-o zi...
Desigur. E atât de clar!
Aveam răspunsul chiar în faţa mea. Trebuie s-o sun pe Lily.
Scuzaţi-mă, domnule. Îmi pare rău. Pot să împrumut...
- Ernie Hudson? - Da.
- Pot să împrumut telefonul? - Pe cine vrei să suni?
- Şi e Marshall acum un vânător de fantome? - Casa aia a rămas nevândută.
Până şi Ernie Hudson te-a implorat să nu continui.
Ernie Hudson e un laş!
Normal că-mi păstrez slujba. De ce nu?
Toată treaba asta cu arhitectura...
- ...nu e mai mult un hobby? - Poftim?
Şi acum ne certăm. Uită că am zis ceva.
Ba nu! Nu-mi întoarce spatele. Arhitectura e munca mea de-o viaţă.
De ce nu demisionezi tu? Nici măcar nu ştiu ce lucrezi.
Ce lucrez?
Muncesc 14 ore pe zi ca să-i pun copilului mâncare pe masă
şi ca să-i pun la dispoziţie haine şi o casă
în timp ce tu stai şi mâzgăleşti nişte clădiri. Asta lucrez!
Lasă-mă în pace! Mă duc la bar.
Pentru că toate răspunsurile sunt pe fundul unei sticle!
Aşteaptă! Stai! Hai să gândim.
Nu demisionează nimeni.
- Ne luăm o dădacă. - Mi-o adjudec!
Nu i-o tragem dădacei!
Ted, te rog frumos nu adopta politica asta.
Bine. Ne luăm două. Una ca să i-o tragem şi alta pentru copil.
Şi pentru sex. Mi le adjudec pe amândouă!
Imaginează-ţi, Ted. Noi doi, trăind împreună cu copilul,
cu cele două dădace sexy, cobra ca animal de companie...
- Ce? - Are nevoie de cobră. Nu mă contrazice.
Şi o vom ţine în petreceri toată săptămâna
şi vom avea săbii şi stele de ninja.
Atunci mi-am dat seama. Ar fi o nebunie să adopt un copil cu un prieten.
Dar să adopt un copil cu Barney ar fi nebunie curată!
- Nu putem adopta un copil, Barney. - De ce nu?
Pentru că nici măcar nu avem unul încă şi tu deja eşti un tată oribil.
Am înţeles.
Vrei şi tu o dădacă. Nu ţi le dau! Sunt ale mele amândouă.
Va trebui să iei o a treia pentru tine. Dar mi-o adjudec şi pe ea! O zi bună!
Ceea ce ne aduce la Ziua Recunoştinţei.
Marshall, Lily şi Robin au plecat mai devreme să se pregătească.
Cum să fac aşa ceva?! Cum naiba l-am băgat înăuntru?
M-a răzgândit. Vreau să fac cezariană.
Sunteţi nebuni. Locul ăsta e enorm. Uitaţi-vă...
Voi nu aţi auzit de becuri în tavan?
Aveţi dreptate. Înţeleg. Locul ăsta e minunat.
Unde e baia?
- Acolo. - Perfect.
Mă duc acolo şi...
...nu mai ies până promiteţi că nu vă mutaţi!
Bine că avem trei băi.
Salut, Barney.
Scuze că am zis că eşti un tată oribil.
Erai cu totul îndreptăţit. E de înţeles. Nu m-am supărat.
Mersi.
Şi să fim sinceri. Ne-am cam pripit.
Niciunul dintre noi nu cred că e gata de o asemenea responsabilitate...
A venit tati acasă.
- Barney, de unde ai luat copilul? - Fii serios.
- L-ai adoptat? - Fii serios.
Ai un băiat şi pentru copii?
Băiat, băiatul pentru băieţi ţi-a făcut rost de un băiat pentru copii?
- Ted, ar trebui să plecăm. - Nu! Nu merg nicăieri cu tine.
S-ar putea să mă fac complice la răpirea unui copil.
Tati nu e nervos. Doar vorbeşte tare. Te iubeşte!
- E nebunie curată! - Te vei simţi mai bine afară.
- Vino. - Nu, nu pot.
Apoi am mers afară.
- Dumnezeule! Ce copil frumos! - Mulţumim.
Eu şi cu prietenul meu nu suntem cuplu.
Suntem doi tipi singuri şi avem un copil. Doar ca să ştii.
Uite ce fetiţă frumoasă.
Acum îi spuneam şi primei fete, suntem doi heterosexuali cu copil.
- Cine e îngeraşul ăsta? - Foarte repede: noi doi, hetero, copil.
Ar trebui să ne punem un semn deasupra capului.
Copii, o zic din nou că treceam printr-o perioadă grea.
Dar partea asta a fost amuzantă.
Ce drăguţ!
- Ce mişto! - Nu-i aşa?
Robin, vino afară şi vorbeşte cu noi.
Nu ies de aici până când încetaţi să vă mai purtaţi ca nişte nebuni!
Nimeni nu se poartă ca nişte nebuni.
Din nou, pentru poveste...
Ted şi cu mine avem un copil. Nebunie!
Ce naiba faceţi?
- Prieteni, ea e Uragan Stinson-Mosby. - Mosby-Stinson!
I-aţi dat numele Uragan? E atât de...
...nechibzuit, pentru că acest copil va trebui să trăiască cu numele ăsta.
- De unde are Barney un copil? - Habar nu am. Sunt foarte confuz.
Mai bine intru în joc. E super drăguţă, nu?
Staţi puţin.
Uragan a făcut caca în pantaloni.
Căcăcioasă mică!
- Trebuie să-i schimbaţi scutecul. - Aşa e! Unde ţineţi scutecele?
- Nu avem. - Nu aveţi... Mă duc să cumpăr.
O să fii mamă şi nu ai scutece? Copile, Dumnezeu să te aibă-n pază.
Vino aici.
Am auzit că aveţi brânză.
Salut.
- Brânză? - Mersi.
Dacă nu te superi că întreb... Despre ce e vorba?
Eşti una dintre cele mai puternice şi independente femei,
nu-ţi stă în fire să te încui în baie.
De ce te supără atât de mult faptul că ne mutăm?
Poate că am mai multă nevoie de voi decât aţi crede.
E vorba numai de mutat?
E bună brânza.
- Robin? - Da?
Crezi că ar fi trebuit să mă fac vânător de fantome?
Cred că ai luat decizia potrivită.
Ted, nu te mai întreb de unde a luat Barney copilul.
Dar ştii cumva de ce?
Acum câteva seri, vorbeam despre cum urâm femeile,
despre cum am vrea să fim gay... Treburi de băieţi.
Şi am cam decis...
- ...să adoptăm un bebeluş. - E stupid!
- Ştiu. Şi totuşi? - Da!
- Ştiu. Dar totuşi? - Da!
Şi ce dacă e stupid?
Aştept pe cineva cu care să întemeiez o familie de mult timp
şi tot nu am întâlnit-o.
Barney e unul dintre cei mai buni prieteni ai mei, abia dacă ne certăm,
şi când o să lămurim chestia cu cobra o să fim nişte părinţi minunaţi.
- De ce să nu încercăm? - De când nu i-aţi mai dat de mâncare?
A băut nişte bere în tren.
Ted! Şi îmi pare rău, dar nu-i poţi da numele de Uragan.
- O cheamă Sadie. - James, ce faci aici?
Nu ţi-a spus Barney că venim de Ziua Recunoştinţei?
Nu.
Probabil că nu ţi-a spus nici că are grijă de noua noastră fiică.
E fiica voastră? Mulţumesc lui Dumnezeu!
- Şi felicitări! - Mulţumim. Vino încoace.
Cred că trebuie să ne luăm la revedere Urag... Sadie.
Te cheamă Uragan. Să nu uiţi niciodată.
- Du-te la tati. - Aşa, fetiţo.
Ted, ţi-am auzit discursul.
Nu e deloc nebunesc.
Acum zece ani, aproape că şi eu am făcut la fel cu cea mai bună prietenă.
Eram amândoi singuri, amândoi ne doream o familie.
Ni se părea logic. Dar acum?
În fiecare zi mulţumim divinităţii că nu am făcut-o.
Pentru că ceea ce ea a găsit cu soţul ei şi ceea ce eu am găsit cu al meu
a meritat aşteptarea.
- Uragan e un nume mişto. - Nu-i aşa, Tom?
Era mai aproape magazinul pentru animale, aşa că am luat şerveţele de pus pe jos.
Am mai luat şi asta. Are gust de carne şi îi face bine la dinţi.
James! Tom! Salut!
Lily...
Ai primit mail-ul în care îţi spuneam că i-am invitat pe aici?
L-am trimis pe contul de CompuServe. Pe ăla îl foloseşti frecvent, nu?
- La mulţi ani, frate! - Mersi.
Hai să mergem să stăm jos.
Bine, m-ai prins. James e băiatul pentru copii.
Dar nu-i aşa că ultimele trei ore au fost magice?
Putem reuşi! Spune că putem reuşi.
Nu putem.
Scuze, omule. Trebuie să aşteptăm pentru lucrul autentic...
...oricât de greu ne va fi.
- Devine din ce în ce mai greu. - Ştiu, amice.
Mai e puţin până la cină. Mă duc la o plimbare.
Doamne!
- Bună! - Bună!
- Suntem în continuare prieteni? - Aşa sper.
Bun. Pentru că fii atentă! Ted aproape că a adoptat un copil.
Stupid, nu-i aşa?
Are o perioadă grea, săracul. A încercat să mă tragă şi pe mine după el.
Mi te poţi imagina ca tată?
Sunt însărcinată.
Comentarii pe www.tvblog.ro