Suntem astăzi aici să le mulţumim şi să ne luăm rămas bun
de la cei care ne-au dat un ultim dar... trupurile lor.
Timp de opt luni de zile, i-am deschis, i-am examinat, i-am disecat.
Aşa că le mulţumim cadavrelor de la cursul de anatomie.
Înainte să le încredinţăm crematoriului, să ţinem un moment de reculegere.
Mulţumesc pentru tot, Seymour.
Ai cumva ceva de spus la sfârşit cadavrului tău, domnişoară Mason?
Păi, de fapt... ăsta nu-i cadavrul meu.
Lacey!
Lace, te-ai trezit?
Nu se poate. În niciun caz n-ar fi spus aşa ceva!
Încă nu te-ai îmbrăcat? Tata o s-o ia razna
dacă întârzii din prima zi în care stau cu tine.
- Şcoala începe la 8:15, nu? - Am olimpiadă la mate de la 7:05.
Mona, poate maică-ta să se întoarcă să mă ia şi pe mine? Ies în zece secunde.
Sigur, nicio problemă.
- Te-ai dat cu rujul meu? - Nu!
E plin de germeni, rujul tău e testat pe animale şi probabil conţine gudron.
Nu folosesc decât machiaj hipoalergenic şi fără cruzimi asupra animalelor.
- Bine... - Trebuie să plec. Te iubesc, mami.
E vorba de o încurcătură sau de o crimă?
- Crimă. - Încurcătură.
Probabil e victima unui accident trimisă din greşeală la altă secţie a morgii.
Atunci, unde e Seymour?
- Cine-i Seymour? - Cadavrul meu.
Dacă-i o greşeală, unde e?
Avem cam două duzini de cadavre care se tot învârtesc pe aici.
Probabil e greşeala cuiva care are prea multe pe cap.
- Scuză-mă, drăguţă. - De fapt, sunt dr. Drăguţă.
Dr. Megan Hunt, medic legist, dr. Cameron Fischer, profesor de anatomie.
- Iar ea este... - Dora. Dora Mason. Bună!
- Ea a găsit cadavrul şi ne-a chemat. - În ciuda obiecţiilor mele.
Dacă nu-i o încurcătură, ceea ce este, e o glumă proastă.
Am încercat să-mi învăţ studenţii să respecte aceste cadavre,
dar băieţii mai fac prostii.
Poate de-asta a fost nevoie de o fată să observe ceea ce ţi-a scăpat.
Nu mi-a scăpat nimic.
Vânătăile şi rănile de pe tors corespund unui accident de maşină.
Eu văd răni de autoapărare, probabil când s-a ferit de o armă.
Eu văd răni produse de o roată de maşină după impact.
Dar ce nu vedeţi, dr. Fischer? Uitaţi-vă atent.
Mă scuzaţi...
Urme de resuscitare. Astea nu se văd.
Nu văd semne că cineva ar fi încercat s-o salveze.
Exact.
- Bună. - Bună.
Fata asta e o necunoscută.
Nu există în spital nicio înregistrare a cuiva care să se potrivească descrierii.
Din câte-am văzut la paza acestui loc,
oricine putea strecura un cadavru aici cu eforturi minime.
Deci ce crezi că e, încurcătură sau crimă?
Vom afla când se termină bătălia orgoliilor.
- Cred că te înşeli. - E dreptul tău la opinie.
Deci? Va fi sau nu cadavrul nostru?
Încă se bat pentru el, dar, cunoscând-o pe Megan, eu zic să te pregăteşti.
Parcă e dintr-un film de groază vechi, nu crezi?
Crimă la morga facultăţii de medicină,
o serie de asistente criminale la subsol,
virgine sacrificate pe acoperiş.
Ce imaginaţie ai! Ar trebui să scrii.
- Prefer să iubesc decât să scriu. - Luăm noi cadavrul.
Bravo, domnişoară.
Ce mare lucru... ai remarcat că o gagică de 20 de ani nu-i un cadavru de 80 de ani.
- Nu prea eşti Sherlock Holmes al anului. - Ba da.
Aş vrea să vă invit pe tine şi pe colegii tăi
la biroul de Medicină Legală, să vedeţi cum se face o autopsie adevărată.
V-ar putea ajuta să vă acoperiţi lacunele din educaţie
şi poate vă veţi mări notele.
- Doamne! - Mişto!
El e şeful meu, dr. Curtis Brumfield.
Vă va aduna declaraţiile de confidenţialitate.
Aranjează-ţi hainele, băiete! Masca pe faţă! Mersi!
Mulţumesc. Mulţumesc.
Vedeţi scaunele alea din spate? Urcaţi-vă pe ele. Hai!
Vă vor ajuta să vedeţi totul fără să atingeţi nimic.
N-aveţi decât să cădeţi şi să vă rupeţi picioarele.
Azi oricum nu ne puteţi da în judecată.
Cadavrele cu care aţi lucrat la orele de anatomie
muriseră din cauze naturale.
Aici însă e lumea reală.
Sunt dr. Megan Hunt, fac examinarea externă,
în folosul oaspeţilor de la Facultatea de Medicină Penn Hill,
a unei necunoscute, rasă albă,
de aproximativ 20 de ani.
Lovitură cu un obiect contondent pe şoldul stâng
şi în sectorul abdominal stâng.
Ambele mâini prezintă vânătăi,
aparent de natură defensivă.
Nu are rigor mortis, deci e decedată de mai mult de 24 de ore.
- S-o întoarcem, te rog. - Da, doamnă doctor.
Are un tatuaj mare pe spate. Pare să fie o libelulă.
Lividitate instalată, fără urme la apăsare.
- Şi e arsă de soare. - Tu. Ce culoare are părul ei?
- Blond. - Greşit. Mai uită-te o dată. La rădăcini.
Înainte să fie blondă, era roşcată, iar înainte de asta, brunetă.
- Culoarea ochilor? - Verzi.
- Din nou, greşit. Răspunsul corect e... - "Nedeterminată".
S-a instalat "tache noire".
Ştie cineva ce înseamnă "tache noire"?
Dacă ochii rămân deschişi 24 de ore după moarte,
sclera expusă la aer se usucă şi apare o bandă neagră în zona expusă.
Excelent.
Ciudat e însă faptul că ochii ei erau verzi...
... acum 24 de ore.
Întrebarea e de unde ştiaţi voi asta?
Comentarii pe www.tvblog.ro Script www.addic7ed.com
BODY OF PROOF Sezonul 2 Episodul 9
Traducerea: Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Matthews, Shane. Cinci infracţiuni în cazier,
două beţii cu tulburarea liniştii publice raportate de poliţia metropolitană.
Ai uitat de palma dată de mama când am mâncat fursecuri înainte de cină.
O să trec şi asta pe lângă acuzaţia de crimă.
- N-am omorât pe nimeni. - Atunci de unde o ştiai pe fată?
N-o cunoşteam. N-am omorât-o.
Ce amuzant, fiindcă...
Fă-mi un serviciu. Dacă voi fi împuşcat vreodată şi ăsta va fi doctorul meu,
- ... te rog să mă laşi să mă exsangvinez. - Nu-ţi face griji, nu va supravieţui.
Uită-te la mâinile lui. Aproape n-are unghii la degetele mari.
N-o să devină chirurg.
Tipul ăsta e pe cale să cedeze. Secondantul lui.
Exact aşa o să-i spun.
- Salut, secondantule. - Nu-s secondantul nimănui.
Zău? Atunci cum îi spune unuia care se ţine de coada unui tip
care arată mai bine, are mai mult succes la fete,
fără să-l deranjeze că adună doar firimiturile?
Nu-i nimic de genul ăsta.
M-am uitat în dosarele amândurora.
Sunteţi ca sacul şi peticul, doar că tu ai "peticit" mai mult.
Ia să ghicesc.
Shane a făcut o indiscreţie şi tu ai încasat morala?
Poate că ai încercat împreună cu Shane să scăpaţi de indiscreţia de aseară.
- Dar fata aia a chemat poliţiştii. - N-a fost deloc aşa.
Atunci cum a fost? De unde o ştiaţi pe fată?
N-o cunoşteam. Am întâlnit-o o singură dată,
acum câteva luni, la un bar din campus. Shane s-a dat la ea şi l-a respins,
am încercat şi eu şi m-a respins şi mai nasol.
- Şi asta te-a scos din sărite? - Nu. N-am prea mare succes, aşa că...
Nici măcar nu ştiu cum o chema.
Mi-am amintit de ea din cauza tatuajului.
Eşti sigur că n-ai văzut-o? Avea un tatuaj pe spate.
Ştiţi câte piţipoance blonde vin pe aici? Aş vrea să vă ajut, dar...
Ce-ar fi să te comporţi ca un om normal şi să te uiţi mai atent?
Ţi-am spus că n-o cunoşteam.
Fata asta şi-a schimbat des culoarea părului. Şi nu era piţipoancă.
Avea un tatuaj uriaş cu o libelulă care îi acoperea tot spatele.
Bine.
Pe fata aia o ştiu. Jackie Nu ştiu cum.
Lucra vizavi, la firma de limuzine.
N-am mai văzut-o de vreo şase luni, dar obişnuia să vină aici după serviciu.
Ştiu deja unde vom merge dimineaţă.
Salut! Credeam că facem nişte hamburgeri în seara asta.
Nu, mersi, mami. Carnea înseamnă crimă. Am mâncat o salată la Mona.
Tot ce ai tu prin frigider e groaznic.
De ce crezi că am făcut cumpărături? Acum am o scuză să gătesc.
Mona şi Suzie vor fi aici în câteva minute să lucrăm la proiectul nostru.
Vin aici? Grozav! O să pregătesc ceva pentru toată lumea.
Nu-i nevoie. Deja sunt aici. Salut, fetelor!
- Bună, Lacey! - Să mergem la mine în birou.
- Megan Hunt. - Bună, doamnă doctor Hunt.
Dora la telefon. Ştiţi, am vrut să vă mulţumesc
că aţi fost grozavă, că aţi remarcat că Shane şi Doug sunt nişte cretini.
- Că... aţi fost o inspiraţie pentru mine. - Habar n-aveam că am fost aşa grozavă.
Păi... scuze. Mama mi-a spus mereu că sunt prea expresiv-intuitivă.
- E psihiatră? - Era.
Dacă ar mai fi trăit, ar fi zis "Dora, spune mulţumesc şi atâta tot",
deci... mulţumesc.
Cu mare plăcere.
Din cauza prietenilor tăi, Shane şi Doug,
n-am reuşit să fac astăzi examinarea internă.
E programată mâine dimineaţă, la prima oră. Ai vrea să asişti?
Pe bune?
Da... da, da! Mulţumesc.
Bine. Ne vedem dimineaţă.
Nu-mi vine să cred.
A lucrat la noi acum vreo şase luni.
Apoi, într-o zi, a demisionat şi gata. O chema Jackie Johnson.
- Ne poţi spune ceva despre ea? - Era foarte retrasă.
O fată drăguţă, dar tăcută. Clienţii o plăceau fiindcă nu vorbea.
- Chiar e o problemă vorbitul? - Clienţilor le place să fie ascultaţi.
Nu v-ar veni să credeţi ce lucruri intime le spun şoferilor.
Noi o numim "terapie de limuzină".
V-a spus să fi avut ceva probleme cu vreun client?
Nu. Avea ea destule probleme personale.
Nu prea vorbea, dar am avut impresia că...
... nu ştiu, parcă fugea de cineva.
- Zău? - Am adresa.
- Cred că e o căsuţă poştală. - Grozav...
Bei porcăria aia? Fac un espresso teribil.
- Ai ceva împotriva cafelei la filtru? - Să zicem că-mi place s-o frec mai mult...
- Ce-i? Ziceam şi eu... - Cred că ştiu ce vrei să spui, Dani.
Micul meu generator de "pastile" aproape nu mai avea muniţie.
Bine...
- Trebuie să refuz. - Să refuzi?
Nu-i o idee bună să ai o relaţie cu un coleg de serviciu.
Dă-mi patru motive. Hai!
La început e grozav, apoi devine naşpa, apoi se termină şi devine şi mai naşpa.
Păcat. Ne-am fi distrat.
- Bună, dr. Murphy. - N-am vrut să trag cu urechea.
Voiam să-mi iau un fursec. E o tipă drăguţă.
Dar ai procedat bine. Crede-mă pe cuvânt, ţine-ţi viaţa personală separată de birou.
Sunt dr. Megan Hunt, fac autopsia lui Jackie Johnson,
asistată de dr. Dora Mason.
Ea e cealaltă şefă a mea, dr. Kate Murphy.
- N-o să am probleme, nu? - Din contră.
Aici era deja club masculin, deci o schimbare e binevenită.
Eşti de la facultatea de medicină, nu?
Îl cunosc pe profesorul vostru de anatomie. Fischer.
Poate fi cam... dur cu fetele.
Dacă eşti genul lui. Dacă eşti ca mine, nici nu ştie că exişti.
Sincer, nu ştiu cum e mai rău...
- Ce miroase aşa a struguri? - E o infecţie.
Trebuie să drenez sângele pentru a afla.
Îl vom ruga pe Ethan să ia o mostră pentru laborator, pentru coloraţia Gram.
Ia uită-te la uter.
E fibromatos şi destins. Diagnosticul, domnişoară doctor?
Fibrom? Poate leiomiom?
Ce drăguţă e...
- De ce i-ar fi făcut cineva asta? - Dr. Murphy preferă să aflăm întâi "cum".
Iată. Cauza posibilă a morţii
e lovitura cu un obiect contondent, cu lezarea splinei.
Ăsta-i un fel groaznic de a muri, pentru o tânără.
- Te simţi bine? - Da.
Doamnă detectiv, ne-am apucat de Jackie fără tine.
Asta nu-i Jackie. Jackie Johnson era un nume fals.
Am încercat să-i aflu datele de asigurări sociale, dar nu are.
Firma de limuzine o plătea la negru.
- Atunci cine e? - Asta-i întrebarea.
I-am găsit adresa după ce-am verificat a cui era cutia poştală.
- O voi verifica cu Bud. Vii cu noi? - Da.
- Vrei să termini tu? - Desigur.
Ne întâlnim în hol. Tu rămâi în camera de odihnă până mă întorc.
- Nu pot să stau aici? - Nu. Eu răspund pentru tine.
Să nu pui mâna pe nimic!
Da? Pot să vă ajut?
Kate... studenta mea eminentă.
Tot deşteaptă, tot sexy, iar acum eşti şi şefă. Sunt mândru de tine.
- Nu-i o vizită de curtoazie, Cam. - Bine. Ce este, atunci?
Când eram chiar în sala asta, ţin minte foarte bine
că aveai un anume gen.
Eu eram genul tău. Şi ai întrecut măsura.
Ai ţinut asta în tine vreme de 16 ani?
Am pe masa de autopsie o fată... o blondă drăguţă.
O fată despre care juri că a ajuns la morga asta din greşeală.
Şi ea e genul tău. Aşa că am venit să-ţi pun o întrebare.
Tu ai omorât-o?
Sunt flatat că încă mă crezi capabil să vrăjesc o fată de vârsta ei.
Nu te simţi flatat. Cred că ai şi omorât-o. Ai acces la sala asta oricând.
Şi... îmi plac blondele? Haide, Kate...
A murit joi seara, între orele 20:00 şi 0:00.
Îmi pare rău că te dezamăgesc, dar am alibi pentru seara aia.
- Să ghicesc. O femeie. - Mai bine zis, trei.
Aceste doamne au fost cu mine joi la Chicago,
prezentând un studiu despre modificările degenerative ale metatarsului
la femeile peste 50 de ani.
Mulţumesc.
Proprietarul zice că a locuit aici 6 luni după plecarea de la firma de limuzine.
Se pare că şi de aici se pregătea să-şi ia zborul.
Poate a găsit-o cel de care fugea.
Avea o casă la dispoziţie. Îşi dăduse demisia.
- De unde îşi permitea atâtea? - Acum trebuie s-o identificăm.
- Chestiile alea au vreun nume pe ele? - Nu, n-au etichete. Erau sub chiuvetă.
Par să fie nişte antibiotice obişnuite.
Ai găsit ceva?
Da, criminaliştii au descoperit nişte fire de păr în zona bucătăriei.
- Ar putea fi ale lui Jackie. - Ar putea fi ale criminalului.
- Du-le pe toate la laborator, te rog. - Sigur.
Ce-i asta?
O mostră prelevată de la fata misterioasă din morga facultăţii.
Da.
După miros, pare infecţie dobândită în apă cu pseudomonas.
Dar n-a fost găsită în apă. Misterul se adânceşte...
Chiar aşa.
Bună, am aşteptat să se întoarcă dr. Hunt, dar e clar că a uitat de mine.
Speram că pot să mă mai uit o dată la cadavrul pe care l-am găsit.
- Ştiu că sună cam ciudat... - Crede-mă...
Ăsta-i singurul loc unde cele spuse de tine nu sunt deloc ciudate.
Nu, nu, nu pot. Dr. Hunt m-ar omorî.
Haide! Ce eşti tu, om sau şoarece? Lasă fata să vadă cadavrul.
- Ne vedem mai târziu, doctore. - Ne vedem... mai târziu.
Te rog!
- Am eu o teorie! - Doamne...
Cu cât mă gândesc mai mult, cu atât mai mult cred că Shane, colegul meu
- ...are o anume legătură cu asta. - E ciudat.
Nu sunt urme de descompunere, dar uită-te la petele astea.
Cred că Megan a uitat să treacă asta în raport.
- Par verzi. - Aşa-i. Ce-i asta?
Ce faceţi aici? Ţi-am spus să stai în sala de odihnă şi să nu te atingi de nimic.
- Nu s-a atins... - Şi tu!
- ... de mare lucru. - Când ţi s-a părut o idee bună?
- Am găsit ceva suspect în axila stânga... - Îţi dai seama că dacă o laşi cu cadavrul
ne poate compromite tot ce-am aflat?
- Eu cred că Shane... - Nu, eu nu...
Ăsta nu-i un proiect şcolar. E o fiinţă umană.
Dacă o dai în bară la şcoală, iei un 7.
Dacă o dai aici în bară, un ucigaş scapă nepedepsit.
Aşa-i.
Înapoi pe scăunel!
Dacă aţi fi ştiut ce făceaţi, vă dădeaţi seama că-i nodul limfatic.
- E tuş verde pentru tatuaje. - Tuş pentru tatuaje?
Un nodul limfatic poate fi o capcană pentru particule străine.
Nu e neobişnuit să găsim tuş pentru tatuaje în el.
În orice caz, culoarea este stranie.
Hai să întoarcem cadavrul.
Nu văd nimic verde. Tatuajele sunt negre.
- Dă-mi lanterna. - Poftim.
- Pare să fie un nod celtic. - E un nume. Ronan?
Da, Ronan. E o trupă de rock irlandeză.
Acela e logoul lor. Trebuie să fie o admiratoare înfocată.
- Credeţi că poate are legătură cu... - Ştii ce cred?
Cred că e timpul să pleci. Iar tu poţi s-o conduci.
Bine.
Haide, haide.
- Bună. - Bună, Lacey. Te-ai logat?
- Imediat. O secundă. - Lacey, grăbeşte-te.
- Încerc. - De ce durează atât? Pe bune.
- Tastez încet. - Testul la istorie a fost greu.
Şi mie mi s-a părut.
Ştiu.
- Mamă! - Mâine seară, tu, eu, cina.
Fără mobile, fără laptopuri, camere web, doar familia.
- Să ştii că ele te aud. - Nu-mi pasă. Dă-mi răspunsul.
Bine. Mâine seară. Doar familia.
Bună, fetelor.
Îmi pare rău.
- Da. - Ronan Gallagher?
Numele ei a fost Jackie O'Shay.
Cine a fost, admiratoarea ta numărul unu?
Se poate spune şi aşa. Noi am...
fost împreună de când.. aveam vreo 16 ani.
- Drăguţi din copilărie. - Jackie o fi rămas drăguţă, dar tu nu.
Ţi-am văzut cazierul. E foarte departe de a fi drăguţ.
Am crescut printre oameni răi. Dacă stai mult cu ei, te molipseşti.
Jackie n-a vrut să fie în preajma noastră, aşa că într-o zi a plecat.
Când ai vorbit ultima oară cu ea?
Acum un an.
De ce a plecat aşa departe să-şi schimbe numele, să-l şteargă pe al tău?
Poate că voi nu înţelegeţi, dar Jackie nu fugea de mine.
Fugea de vechea ei viaţă,
de oamenii care credeau că ea nu poate fi nimic altceva decât era.
Eu înţeleg. Voia să meargă undeva unde o poate lua de la început.
Dar tu? Ai încercat să-i calci pe urme?
Da, am renunţat la totul. Mi-a luat aproape un an.
Am încercat s-o găsesc şi... să-i arăt cât de mult m-am schimbat,
dar parcă dispăruse de pe faţa Pământului.
I-am lăsat mesaje peste tot, în toate locurile cunoscute.
Cred că n-a primit niciunul.
Sau le-a primit şi le lua ca pe un semn s-o ia din nou la fugă.
Se poate.
Dar în orice caz... n-am mai văzut-o.
Şi acum cel mai bun lucru din viaţa mea s-a dus pentru totdeauna.
Se vede clar că îl crezi.
Da, simt că spune adevărul.
Cum se face că toate chestiile astea de rocker băiat rău prind la femei?
Nu spun că n-a ucis-o pe fată. Spun că a iubit-o.
Hai să-i verificăm alibiul.
Fără resentimente?
- Pentru ce? - Pentru conversaţia noastră de ieri.
Consideră că am uitat-o, amice.
Dacă o mai suni pe mama sau pe mine,
o să-ţi aduni dinţii de pe jos cu degetele rupte.
Cine a fost?
Tatăl meu.
Să ştii că nu vorbesc cu nimeni aşa.
Doar cu el. A plecat când eu aveam cinci ani,
a lăsat-o pe mama la greu şi apoi l-a găsit pe Dumnezeu.
Dacă Dumnezeu l-a iertat, nu înseamnă că trebuie să-l iertăm şi noi.
Asta înseamnă că o să mă duc în Iad, după cum spune tata.
Pare o situaţie proastă. Îmi pare rău.
Ne vedem mai târziu.
- Unde ţi-e protejata? - A încălcat regulile.
Deci a învăţat ceva de la tine cât a fost aici.
- Măcar eu răspund la telefon. - Scuze.
Am fost să vorbesc cu profesorul de anatomie al Dorei.
Să văd dacă ştia mai multe decât lăsa să se vadă.
De una singură, fără ajutorul poliţiei?
Cred că altcineva învaţă ceva de la mine.
Da.
- Priveşte. - Ce este?
O probă prelavată din uterul lui Jackie.
Leiomiomul pare benign, dar e inflamat ca naiba.
Îţi aminteşti ce diform era uterul lui Jackie?
Cauza n-a fost leiomiomul.
Era infectat. E ciudat.
Am eu ceva ciudat aici. O parte din păr e al lui Jackie.
- O parte e pe jumătate al lui Jakie. - Părinţi sau fraţi?
Sau un copil.
Infecţia uterină a ascuns toate semnele postnatale obişnuite.
Ar fi putut să nască în urmă cu 4-6 săptămâni.
Şi unde naiba e copilul ei?
Poţi să-mi spui cum de n-a văzut nimeni că fata asta a născut?
Avea 22 ani. Corpul îşi revine după 4-6 săptămâni,
cu excepţia uterului, iar celelalte au ascuns acest lucru.
Cel mai apropiat vecin e două etaje mai jos şi n-a văzut sau auzit un copil.
Şi nu există nicio înregistrare a naşterii în spital sub niciunul din numele ei.
A născut un copil fără să înregistreze nimic?
Staţi puţin. Jackie a avut o infecţie cu pseudomonas.
De obicei se ia din apă şi deseori se întâmplă la naşterile în apă.
Poate că Jackie a născut acasă cu ajutorul unei moaşe?
Dacă ar fi vrut să nu se afle, aşa ar fi procedat.
Naşti acasă,
iar moaşa nu trebuie să completeze certificatul de naştere timp de cinci zile.
Soţia mea s-a interesat de toate.
Eu caut la oficiul moaşelor. Ar trebui să reducă numărul.
Curtis încearcă să izoleze arma crimei.
Iar eu merg în laborator să fac un profil ADN pentru tatăl copilului.
Trebuie să presupunem că cel care a ucis-o pe mamă a furat copilul.
Dacă găsim criminalul, găsim copilul.
M-am întâlnit cu Jackie din ultimul ei trimestru de sarcină până după naştere.
- A fost o naştere grea? - 18 ore.
- Când aţi vorbit ultima oară cu ea? - Acum şase săptămâni. Copilul avea colici
şi am trecut să-i las una din tincturile mele.
Asta ajută la colici? Ce conţine?
Amestecul meu special de muşeţel, lemn dulce şi mentol.
Două picături pe limba bebeluşului de două ori pe zi.
I-am dat suficient să-i ajungă vreo două luni.
I-am spus să arate părinţilor adoptivi sau măcar agentului când şi cum se dă.
Dădea copilul spre adopţie?
Aşa planificase, dar trebuia s-o fi văzut cum îşi privea copilul.
Începea să se răzgândească. Priviţi. Am făcut o fotografie.
Vă amintiţi numele agenţiei?
Nu mi-a spus.
Am vorbit cu toate agenţiile de adopţii din Philadelphia.
Toate spun acelaşi lucru...
orice donator trebuie să treacă prin examenul prenatal.
- Iar Jackie n-a făcut-o. - Nu. Naşterea a fost secretă
şi sunt convinsă că adopţia n-a fost legală.
Ce sunt astea?
Poliţiştii cercetează zona din jurul casei lui Jackie
în căutarea posibilei arme a crimei.
Astea sunt doar din primul cvartal.
Morris.
Salut, dr. Brumfield.
Alungită, din lemn şi neagră?
Aşteaptă puţin.
Am o bâtă de baseball care se potriveşte descrierii.
Nu, Bud, sunt acasă.
Ethan e la birou aşteptând analiza armei de la laboratorul criminalistic.
Va sta toată noaptea dacă trebuie.
Bine. La revedere.
Parcă spuneai fără computere.
Dar ai spus doar familia şi bunica e din familie.
Bună, mamă. Se pare că vă distraţi. Ce-am pierdut?
Îi povesteam lui Lacey cum era traiul cu tine când erai de vârsta ei.
Minunat.
Ştiai că mama ta aducea păsări moarte şi le ţinea în frigider să le studieze?
- Dezgustător. - Mamă...
Nu ştiam dacă ajunge doctoriţă sau criminală în serie.
Juriul a deliberat o perioadă.
Vă rog să nu-mi închideţi, dr. Hunt.
Am găsit cadavrul iniţial, Seymour.
Bravo ţie. Sau şi mai bine, bravo lui Seymour, dar trebuie să închid.
Aşteptaţi.
Ascultaţi... cred că e posibil să fi găsit ceva.
Faceţi cunoştinţă cu Seymour.
Am fost atât de absorbită de crimă încât am uitat de el.
- Unde l-ai găsit pe Seymour? - La morga spitalului.
În cele din urmă şi-ar fi dat seama de greşeală, dar puteau să treacă luni.
- Ce vrei să-mi arăţi? - Când l-am pregătit pentru incinerare,
i-am legat extremităţile cu un nod lat.
Ăsta nu este nodul meu.
E un nod marinăresc.
Priviţi.
- Cine a lucrat pe cadavrul acesta? - Colegul meu Shane Matthews.
Am întâlnit-o pe fată.
Dar nu m-am culcat cu ea, n-am lăsat-o gravidă şi n-am omorât-o.
Dar noi ştim că ai schimbat cadavrele.
Am găsit ADN-ul tău pe frânghiile folosite la legarea cadavrului colegei tale.
Probabil că Dora le-a pus. Nu prea m-a putut suferi.
- Sau mereu te-a bănuit. - Mă rog. Am alibi.
Exact. Zece persoane ştiu unde eram şi ce făceam când a murit fata aceea.
- El de ce pleacă? - Are alibi.
Martorii l-au văzut în biblioteca şcolii până după ora decesului lui Jackie.
- Intuiţia îmi spune că el e criminalul. - Dar faptele spun că nu poate fi.
Morris.
Poate că nu a ucis-o Shane, dar pun pariu că el a schimbat cadavrele.
Atunci e în legătură cu ucigaşul. Dar amicul lui, Doug?
Nu-ţi face griji. Sap mai adânc şi în alibiul lui.
Am vorbit cu Curtis. Am găsit urme de sânge pe bâta de baseball.
- E arma crimei. - Amprente sau ADN la capăt?
ADN. Pe baza unei presimţiri, a comparat-o cu părul copilului
găsit acasă la Jackie. Ce credeţi?
Ucigaşul lui Jackie şi tatăl copilului ei sunt una şi aceeaşi persoană.
L-am găsit în baza de date ADN?
E rockerul, fostul iubit al lui Jackie, Ronan Gallagher.
Am comparat ADN-ul tău cu al copilului fostei tale iubite.
Ia ghiceşte. Tu eşti tatăl.
- Jackie era însărcinată? - Mai lasă-ne...
Ştiai că e însărcinată. Dar eu înţeleg.
Dacă era soţia mea şi nu numai că voia să-mi ia copilul,
dar mai voia şi să-l dea altcuiva,
aş fi luat o bâtă şi aş fi ucis-o în bătaie cu ea.
I-am dat bâta asta acum câţiva ani pentru protecţie.
Trebuie s-o fi păstrat.
A fost băiat sau fată?
A fost băiat... sau fată?
- Fată. - Unde este?
- I-a făcut cineva vreun rău? - Acum o căutăm.
Putem vorbi puţin afară?
Vrei să-mi spui ce procedeu folosim... poliţistul rău/poliţistul tătic?
- Am avut o presimţire. - Zău?
Acum cine pică în plasa "rockerului băiat rău"?
Nu cred că el e criminalul.
Bună.
Te-am supărat rău aseară, nu-i aşa?
Trebuie s-o fi făcut, altfel n-ai fi plecat atât de repede.
Nu pot să cred că i-ai spus povestea "Pasărea din frigider".
I-am spus că tu eşti ceea ce eşti de foarte multă vreme.
Deci sunt lipsită de maleabilitate. E o lecţie bună.
Nu. Eşti dedicată, ai suflet bun,
vrei să ştii exact cum funcţionează lucrurile
şi eu văd aceleaşi lucruri la Lacey...
şi la mine.
- Putem vorbi? - Nu-i nimic.
Eu am terminat ce-am avut de spus.
Instinctul îmi spune că iubitul e nevinovat.
Sam ce spune?
Că sunt nebun. Că ADN-ul lui e pe arma crimei, că alibiul nu-l exonerează,
că are motiv s-o ucidă pe Jackie şi să-şi răpească copilul.
Doar atât?
Dr. Hunt.
Poţi să laşi faţa asta de clovn supărat.
Am încredere în instinctul tău, partenere. Şi în al meu.
L-am verificat din nou pe Shane.
Unde credeţi că a lucrat? La ultimul loc de muncă al lui Jackie.
Firma de limuzine.
Bingo.
Nu l-am mai văzut, dar... aici se schimbă mereu personalul.
Întrebaţi-l pe Mitch. El e cel mai vechi.
Mitch! Vino puţin.
Îl cunoşti?
Nu. Nu l-am mai văzut.
E ciudat, având în vedere că e fratele tău.
Poftim?
Brahidactilie de tip D, cunoscută sub numele de degete scurte.
E o boală ereditară. O ai tu, o are şi Shane.
Singura întrebare este ce ai făcut cu copilul lui Jackie
după ce ai ucis-o şi ţi-ai pus fratele să scape de cadavru?
Ascultaţi... nu ştiu ce vreţi...
Unde e fetiţa, Mitch?
Unde e bebeluşul care nu mai are pe nimeni pe lume
pentru că tu i-ai ucis mama?
Sau trebuie să schimb acuzaţia în omucidere dublă?
Nu spun nimic.
N-a cerut avocat încă, dar are gura încleştată.
Ce spunea moaşa că a dat fetiţei ca să tacă?
Muşeţel, lemn dulce şi mentă.
Poate nu vrei să vorbeşti cu detectivul...
dar dă-mi voie să-ţi spun câteva lucruri pe care el le ştie.
Tu ai ucis-o pe Jackie şi fratele tău a scăpat de cadavru.
Dar s-a întâmplat ceva între cele două.
Ai văzut copilul, fiica lui Jackie,
singură şi plângând după ea şi a trebuit s-o faci să tacă.
Iritaţia de pe mâna ta cred că e de la o reacţie alergică
la muşeţel. Asta îmi spune ceva.
Nu eşti ucigaş de copii.
Ai dat acelui copil muşeţel, mentă şi lemn dulce.
Jackie trebuie să-ţi arătat cum s-o faci.
Ai luat medicamentul când ai plecat şi l-ai dat fetiţei,
aş spune... până acum...
două ore.
Fetiţa e la tine.
Ştiu că e la tine.
Şi ai avut grijă de ea.
Am plimbat...
ticăloşii ăştia bogaţi cu maşina timp de... ani întregi.
I-am plătit fratelui meu facultatea de medicină.
Nu sunt toţi răi.
Era un cuplu.
Soţul e om cumsecade, iar soţia...
e o doamnă tare drăguţă. O duc cu maşina fiindcă îşi pierde vederea.
Vor să aibă copii, dar nu pot.
Iar agenţiile de adopţii îi tot refuză din cauza stării ei.
Nu e corect.
Într-o zi am găsit-o pe Jackie.
Vomita în toaletă.
Era gravidă, nu-i putea spune tatălui şi nu-şi permitea să-l păstreze.
- Toată lumea câştigă. - Aşa că i-am pus în legătură.
Jackie a renunţat la serviciu, cuplul a plătit pentru tot...
facturi, chirie.
Nu trebuia decât să se păstreze sănătoasă până se năştea copilul.
Ea e plătită, tu eşti plătit, facturile fratelui tău dispar peste noapte.
Ce s-a întâmplat după aceea? Jackie a vrut să păstreze copilul.
A primit un e-mail de la tată
care spunea că s-a îndreptat şi vrea să fie împreună.
Iar eu eram disperat. Am intrat la ea în casă.
Am vrut doar copilul
ca să-l dau cuplului, aşa cum ne înţeleseserăm.
Jackie se trezeşte
şi mă atacă cu o bâtă de baseball,
iar eu iau bâta şi... o lovesc?
Nu...
Unde e fetiţa?
Poliţia Philadelphia!
Da...
O să fii bun la asta.
Ieşi undeva?
La o petrecere.
Liniştea asta ar fi fost cu adevărat penibilă
dacă ne-am fi culcat împreună.
- Cum merge cu tatăl tău? - Mulţumesc pentru întrebare.
Se pare că tot în Iad mă duc.
Şi eu.
Bună, Dora.
Bună, dr. Hunt. Sunteţi ocupată. M-am închipuit.
Am vrut doar să vă mulţumesc.
Cu mare plăcere, Dora. Shane e în arest.
Teoria ta trăznită s-a dovedit a nu fi atât de trăznită.
S-ar putea să te pricepi.
Te-ai gândit să-ţi faci specializarea în patologia medico-legală?
Nu, de fapt, m-am gândit la psihiatrie.
Vreau să ştiu ce-i face pe oamenii ca Shane să facă acele lucruri.
Fără mobile.
- Cum e mama e şi fiica. - Cred că da.
- Păstrăm legătura. - La revedere.
- Simt miros de popcorn? - Fără sare.
Vreau şi eu... cu sare.
Fără prietene astă seară?
Nu, doar tu şi eu... şi Robert Pattinson.
- Haide, Team Edward. - Exact.
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro