- Ce părere ai? - Minunat, eşti atât de drăguţă.
Grozavă.
- Pot să mi-o împrumuţi? - Pare foarte scumpă.
- Dumnezeule. - E mama ta, Lace?
Frumoasă căciuliţă.
Pot să o văd?
- Trebuie să închid, Lace. Pupici. - Pe curând.
E din caşmir.
- Trebuie să fi costat ceva. - Era la reduceri.
- Ai cumpărat-o? - Mi-ai dat cardul tău.
Să-l foloseşti doar pentru urgenţe.
- A fost o urgenţă legată de vestimentaţie. - De ce crezi crezi că e bine ce ai făcut?
Tu cheltuieşti aşa tot timpul. Ţi-ai văzut pantofii?
I-am cumpărat cu banii pe care i-am câştigat.
Când vei fi pe banii tăi, îţi cumperi tot ce doreşti.
Dar până atunci, nu-i mai cheltui pe ai mei fără să-mi ceri permisiunea.
Bine, greşeala mea. Greşeli se fac mereu. Voi plăti pentru ea.
Cum?
- Pari bine dispus în dimineaţa asta. - Mă bucur de viaţă.
- Ai ratat un nasture, iubăreţule. - Ce mai faci?
A trebuit să returnez o căciuliţă pe care a cumpărat-o Lacey din Society Hill
cu 300 $ folosind cardul meu de credit.
13 ani... vârsta independenţei şi pierderea raţiunii.
Cel puţin prin asta au trecut surorile mele.
Ce pantofi minunaţi, doctore.
- De unde i-ai luat? - Society Hill.
- Aici a avut loc "pomana"? - Da, mulţumită celor din apartamentul 407.
Ai ratat evenimentul. Au făcut strada lună.
Totuşi, nimeni n-a văzut crima.
Câţi bani au fost aruncaţi?
Suma estimativă conform martorilor este de peste 50.000 $.
Nu ţi-ai da seama, dacă ai vedea apartamentul tipului.
Walter Brown... chiriaşul acestei locuinţe modeste.
Trăia singur şi nu intra în discuţii cu nimeni.
Vecinii n-au idee de unde sunt banii.
Asta e tot? Tot ce ai aflat?
Nu avem portofel, telefon sau arma crimei.
Are totuşi o gaură în torace. Doctore, cred că e specialitatea ta.
Nu sunt semne de intrare prin efracţie. Îşi cunoştea atacatorul.
Tapet deteriorat şi cioburi de sticlă. Se pare că a fost o luptă.
Rănile astea par să fie făcute pentru autoapărare.
Un tip modest. Nimic din ce văd nu-mi spune că a aruncat banii pe fereastră.
Banii au fost adevăraţi.
Taxa de şcolarizare pentru patru ani de facultate aruncaţi pe "apa sâmbetei".
Pe ce lume ai trăit până acum? Patru ani? Sunt doar pentru doi ani.
Glumeşti?
Asta dacă copilul tău rămâne în acelaşi stat.
Nu se poate.
Ştii ce, poate criminalul a aruncat banii pe fereastră ca o diversiune
şi apoi a scăpat prin îmbulzeală.
Walt a furat banii, criminalul vine
să-i recupereze şi Walt suportă consecinţele.
E plin de vânătăi. Nu cred că a fost vorba doar de bani.
A fost ceva personal
Eşti pregătită? Dă-i drumul.
Kimberly Gleason, femeie, 22 de ani.
- Chirurgul curant, rude apropiate? - Nu, sari peste partea aia.
Comisia de anatomie patologică este interesată doar de caz.
Circumstanţe?
Cu trei zile în urmă, Kimberly s-a prezentat la Camera de Gardă
cu un apendice rupt.
La 12 ore după o apendicectomie de rutină
a fost diagnosticată cu pneumonie şi tahicardie.
Înseamnă ritm cardiac crescut.
Noaptea trecută a cedat. Resuscitarea n-a avut efect.
Decesul a fost declarat la ora 11:35 PM.
Era frumoasă şi tânără. Atât de trist.
O puştoaică de la facultate moare după o operaţie simplă?
Nu e doar trist. E dubios.
- Cum m-am descurcat? - Dumnezeule, la perfecţie.
Serios?
- Eşti pregătit pentru examinare? - Da.
- Mult noroc, trebuie să plec. - Mulţumesc.
Dr. Ethan Gross, sunt pregătit pentru examinare.
Dar prioritatea e alta. Familia Gleason e pe drum.
- Vreau să vorbeşti cu ei. - Da, nicio problemă.
În regulă, chirurgul curant şi rudele apropiate?
Poftim?
Vânătaia asta e de la plăsea, aşa că lama a intrat toată.
E distinctivă, n-ar trebui să ne ia mult până găsim cuţitul.
- Eşti neobişnuit de serviabil. - Iar tu eşti neobişnuit de tăcută.
Lacey i-a golit cardul lui Megan.
Mulţumesc că i-ai spus, Peter.
În drum spre ieşire, Curtis...
urme de la rana de pe braţ şi de pe vânătaie.
Walter Brown este un nume des întâlnit,
locul de muncă şi rudele sunt încă necunoscute.
Nu are cazier şi n-a fost amprentat. Tipul e curat ca lacrima.
Bătături adânci... arsuri cicatrizate.
Walt era un om muncitor spre deosebire de anumite progenituri.
Are manicura făcută, bronz pe tot corpul şi coroane de porţelan.
Chestiile alea sunt cam 2.000 $ fiecare.
Are cicatrici corneene. A făcu operaţie cu laser.
Şi asta... seamănă cu înţepătura unei meduze.
Probabil că e o "caravelă portugheză" din Caraibe.
Saloane pentru bronzare, operaţii scumpe şi concediu la tropice.
Cine e tipul ăsta?
În Northern Liberties, cu 50.000 de dolari în bancnote,
vecinii l-ar numi infractor.
Ăsta seamănă a "tatuaj" cu cărbune.
Se întâmplă când praful de cărbune... rămâne prins într-o tăietură.
Nu sunt mine active prin zonă.
Dar mă gândesc la o centrală electrică pe cărbuni.
O să dau nişte telefoane.
- Dumnezeule. - Asta numesc eu un vestiar pe cinste.
- E un jacuzzi. - Da, aşa este.
Vă putem ajuta?
Da, sunt Bud Morris de la poliţia din Philadelphia.
- Ce se întâmplă? - Îl recunoaşte cineva pe acest bărbat?
E vărul meu Walt Brown.
E un tip grozav. Lucrează cu noi de 20 de ani.
- Avea vreun duşman? - Nu, probabil că nu-l căutaţi pe el.
Al nostru a adus tot ce vedeţi aici.
Stai puţin, Walt a plătit pentru toate astea?
Sigur că da.
De ce credeţi că i-am "pensionat" vestiarul?
Mai exact cum a plătit pentru toate astea?
Vreţi să spuneţi că nu ştiţi?
Walt a câştigat 50 milioane de dolari la loterie.
Body of Proof - Sezonul 2 - Episodul 10 Traducerea şi adaptarea: Ionuţ666@niftyteam
www.niftyteam.ro Comentarii pe www.tvblog.ro
Vărul tău pleacă de la muncă ca multimilionar
şi nu sunt resentimente?
Walt avea grijă de toată lumea.
I-a luat pe toţi de pe tura lui într-un concediu în Bermuda.
În fiecare săptămână, eu am jucat la loterie.
În urmă cu opt luni am ratat o singură zi.
În acea zi, Walt, a completat în glumă biletul cel mare.
Aşa că, sunt puţin invidios pe el. Dar nu înseamnă că-i doream moartea.
- Ştii ce făcea la vechiul apartament? - Walt iubea locul ăla.
Obişnuiam să facem petreceri acolo... beam bere şi jucam poker.
Mai târziu l-a folosit ca pe o scăpare.
Ar fi putut avea duşmani.
După ce a câştigat şi-au făcut apariţia vreo 50 de veri pe care nu-i cunoştea.
Fiecare avea mâna întinsă.
Walt a avut o viaţă destul de tumultoasă după ce a câştigat.
Organiza cine festive pentru acţiunile lui de caritate...
Sanatorii, cantine pentru săraci.
Lui Walt îi plăcea să-i facă pe alţi oameni fericiţi.
Desigur că unii s-au folosit de asta.
- Ai încercat să rămâi pe lângă el? - Am încercat, dar nu era uşor.
La sfârşitul zilei, Walt rămânea multimilionar.
Restul trebuia să ne întoarcem la muncă.
Începe să le aranjezi în ordine alfabetică. Fără SMS-uri şi să nu te văd pe holuri.
Dar... mamă, copacii sunt tăiaţi pentru a face hârtie.
- Ar trebui să vă digitalizaţi. - E o idee grozavă.
Întâi le scanăm şi pe urmă le îndosariem.
Nu e corect. Pedeapsa nu e pe măsura greşelii.
La 9 dolari pe oră se va încadra în cele din urmă.
Ne vedem la ora 17:00.
Sunt legi care interzic ca minorii să muncească. Codul penal, alineatul 29...
Nici măcar să nu te gândeşti să o citezi pe bunica.
M-am uitat eu însămi. Nu suntem fermieri, iar eu nu sunt o actriţă.
Sunt substanţe radioactive prin clădirea asta...
Nu-mi place mai mult decât ţie.
Cu cât începi mai repede, cu atât vei termina mai repede.
Bună, eu sunt...
- Ce s-a întâmplat cu Kimberly? - Nu ştim încă.
Nu de asta a fost adusă aici?
Will, te rog.
Ne-au spus că va fi bine. Ne-au spus că are pneumonie.
Şi acum fetiţa mea e moartă, iar tu îmi spui că nu ştii de ce?
Pentru a determina cauza morţii este un procedeu...
Nu dau doi bani pe procedeu.
Nu ne poţi da un răspuns sincer?
E nevoie de tine în laborator, Ethan.
Dle Gleason...
Eu sunt dr. Kate Murphy, medicul legist-şef.
Vă înţelegem mâhnirea...
- Bună. - Bună, Alvarez.
Căutăm un cuţit extrem de ascuţit cu o singură lamă, probabil dintr-un tacâm,
şi tot sângele de pe banii aruncaţi pe geam se potriveşte cu cel al lui Walt.
Walt şi-a aruncat proprii bani?
Bogaţii nu sunt ca tine şi ca mine, Megan. Adică, doar ca mine.
Aruncă cu banii ca pe nişte confetti. Cheltuiesc 300 de dolari pe o căciulă.
De asta e Lacey aici, nu-i aşa?
Sunt nouă la disciplinarea adolescenţilor.
- Ai vreun sfat în privinţa asta? - Nici măcar unul.
- Ce ai găsit? - Walt e un mister.
Se pare că îi plăcea să se distreze.
Acele zgârieturi de pe spatele lui sunt urme de unghii.
- Şi cineva se bucura de Walt. - Sau se prefăcea.
Iar ficatul lui mărit indică că era un băutor înrăit.
Ai dreptate. În conţinutul stomacului există o cantitate mare de vin roşu,
plus brânză Stilton mucegăită, caviar, Carpaccio de vită şi baclava cu mere,
mâncate cu cel puţin o oră înainte de moartea sa.
Tu eşti expertul în mâncăruri. Ai idee unde a putut mânca toate astea?
E cu mult peste venitul meu.
Poate că Lacey ştie.
Un om ajuns milionar peste noapte se bucură la maxim de viaţă.
- Ce e aşa de misterios? - Inima cea mare a lui Walt.
Poate că era generos.
- Cântăreşte vreo 500 de grame. - Chiar e o inimă mare.
Cu mult peste normal.
Nodulii de pe rinichi şi leziunile hemoragice de pe adrenale
indică că avea o tensiune ridicată.
Scrâşnirea dinţilor şi ulcerul gastric ne arată o anxietate ridicată.
Dacă Walt chiar se distra aşa bine, atunci de ce era atât de stresat?
- Cum rezistă viitorul tată? - Să ştii că sunt înarmat.
Băieţii şi cu mine avem o surpriză pentru tine.
Întâi avem o adresă a unei vile din Gladwyne pe numele lui Walt.
Obişnuia să o închirieze pentru evenimente de caritate.
Lopez.
ADN-ul din tăietura lui Walt... aparţine unei vaci din Japonia. Vită Kobe.
Identică cu cea pe care am găsit-o în stomac.
Aşa că, cine l-a tăiat pe Walt, i-a pregătit şi ultima masă.
Şi lui Walt îi plăcea să gătească. Lua lecţii de la un bucătar şef.
Una dintre lecţii e programată azi la vilă.
Mă duc chiar acum.
Încă ceva.
- Ce e asta? - Haide, nu fii aşa.
Îndrăzneşte să visezi. Nu se ştie niciodată. Uită-te la Walt.
Te referi la tipul mort? Cel care are cuţitul în burtă?
Asta e tot ce rămâne din mine? E doar un miraj şi o dependenţă.
Ce se întâmplă, Bud?
Când copilul meu o să împlinească 18 ani, eu o să am 66 de ani.
Şi pensia pe care o voi avea
nu va acoperi nici măcar roba pentru absolvire.
Întâi o să ai 18 ani minunaţi ca tată de care trebuie să-ţi faci griji.
O să-ţi fie bine.
Plămânii arată mult mai rău decât arătau pe radiografie.
Sunt infiltraţii multiple ale lobilor, hemoragie alveolară şi...
Îmi pare rău.
M-am panicat, iar oamenii şi sentimentele lor...
Ethan, nu-i nicio problemă.
E vina mea că te-am pus în situaţia aia. Nu ai fost pregătit.
Am înţeles.
Abces pulmonar?
Cum de n-au văzut-o la Terapie Intensivă?
E ciudat, nu-i aşa?
Voi face o vizită spitalului la prima oră.
Să fii pregătit la 7:30 fix.
Sunteţi aici pentru experienţa Leon Gould? Lecţiile de gătit.
- Eu sunt Justine, planificatorul lui Walt. - Peter, unul din prietenii lui Walt.
L-aţi văzut cumva? L-am căutat peste tot.
Nu de ceva timp.
A organizat o petrecere pe cinste.
Când Walt se implică în ceva, chiar se vede rezultatul.
Săptămâna viitoare vrea un bal mascat din secolul XVIII
şi apoi o petrecere cu tematică Hawaiiană şi purceluşii de lapte.
- Sună puţin nebunesc. - Nici n-ai idee
Care e tematica de azi?
"O bucăţica din Italia"... mâncare gătită şi mânuirea cuţitelor.
Pe aici.
Bun venit, doamnelor şi domnilor.
Lecţia de astăzi este despre reţetele din nordul Italiei,
iar în aceste reţete sunt multe legume proaspete
care trebuiesc tăiate şi mărunţite.
O să am nevoie de câţiva voluntari care să mă ajute.
Tânără domnişoară, tinere, veniţi aici.
Vom face somon roşu la tigaie cu piure de cartofi şi măr
şi cu nişte dovlecel proaspăt...
Ceva uşor şi simplu.
- Domnule, postul dvs. e aici. - De fapt, postul meu e la secţie.
Ce se întâmplă?
- Investigăm omuciderea lui Walter Brown. - Omucidere?
A fost omorât cu un cuţit japonez de bucătar şef cu o singură lamă.
- Cam ca... - Da.
Identic cu ăsta.
Sunt uşor de curăţat cuţitele astea. Un pic mai greu de sterilizat.
În mânerul acestui cuţit am găsit urme de vită Kobe.
E de fapt vită Wagyu. Bovinele...
E acelaşi fel de carne pe care Walt l-a mâncat cu o oră înainte de a muri...
A mâncat felul tău de mâncare, Leon.
E aceiaşi carne găsită în tăietura de pe braţul lui,
făcută cu lama cuţitului tău, Leon.
Eu fac doar trucul cu aruncatul cuţitului. Walt a încercat şi s-a tăiat.
Aşa că i-am dat un cuţit acasă ca să exerseze cu el.
Ce ciudat că n-am găsit niciunul la el acasă.
Martorii ne-au spus că ai plecat mai devreme de la petrecerea de ieri.
Am plecat ca să-l caut pe Walt.
Mi-a spus că cineva încearcă să strice petrecerea,
aşa că s-a dus afară ca să rezolve problema.
- Ai vreo idee cine era afară? - Nu, dar eram îngrijorat.
Walt era într-o dispoziţie proastă şi nu-i era în fire.
'Neaţa, am văzut-o pe Lacey ducându-se să scaneze nişte dosare.
- Arată ca un soldat. - Mă urăşte.
- Învăţarea lecţiei durează o vreme. - Defineşte-mi "o vreme".
Surorile mele au chinuit-o pe mama ani de zile.
M-ai liniştit complet.
Cauza morţii este disecarea aortei.
Walt a murit în câteva minute din cauza hemoragiei.
Scrisori şi facturi numai din ultima lună...
Colegii lui Walt l-au stors de bani, rude îndepărtate îi cereau cadouri.
Oricare din ei i-ar fi putut strica petrecerea.
Leon ne-a spus că Walt a plecat supărat de la petrecere.
- Corpul lui ne spune că era anxios. - Justine ne-a spus că era nebun.
Crezi că moartea are legătură cu comportamentul lui?
Aici ca întotdeauna pentru a răspunde
la întrebările oportune este dr. Curtis Brumfield.
Au venit analizele urmelor de pe torace. Oxid de magneziu.
E de la centrala electrică. Colin avea cu siguranţă motivul.
Se poate, dar oxidul de magneziu este rezultatul sudurilor cu tungsten.
Eşti surprinsă?
Am o listă de toxine de la supervizor.
Mi se pare că Dave avea o mască de sudor.
- Mă duc să fac rost de adresa lui. - Asta te aştepta la recepţie.
Eşti bine?
Sora mea a murit şi tata e supărat pe toată lumea.
Vrea răspunsuri şi doctorilor nu le pasă.
- Nu ascultă. - Îţi promit că o să vă asculte.
Mama mea e unul dintre ei.
Aveam un medalion cu fotografia ei. Dar nu-l găsim.
M-am gândit că poate e pe aici.
Ai verificat tu însuţi branulele lui Kimberly?
Asistentele mele se ocupă de branule.
Ştiu că ai intenţii bune, dar nu sunt cele mai importante întrebări de pus.
Uitaţi-vă la grafice.
- Te îndoieşti de judecata mea? - Nu, doar experienţa ta.
- Când a fost descoperită septicemia? - Asistenta mea şefă a făcut raportul...
- Dar te întreb pe tine. - La 12 ore după operaţie.
Procentajul de complicaţii al apendictomiei?
Mai puţin de 6% la vârsta ei.
- O complicaţie a fost posibilă? - Puţin probabil.
Uite ceea ce ştiu... apendicele ei s-a rupt şi a intrat în septicemie,
i-am administrat antibiotice cu spectru larg şi n-au avut efect.
Kimberly Gleason a avut parte de cea mai bună îngrijire.
Bine, uite ce ştiu eu... pacientul tău mort este cazul nostru acum.
- Şi vreau ca tu să... - Doctore.
Putem vorbi puţin? Ne scuzaţi, vă rog.
Poţi completa asta la laborator? E pentru culturile lui Kimberly.
Stai puţin. Am terminat cu... Faber?
E vorba de un dialog, Ethan, nu o anchetă.
Mă ocup eu.
- Scuzaţi-mă. - Am devenit cam tensionaţi.
El este...
Trebuie să ai grijă să o ţii departe de copaci.
Dle Stackhouse? Bună ziua.
Ce vă aduce pe aici?
Am găsit oxid de magneziu pe vânătăile lui Walt.
Ai putea să...
Cred că este o substanţă cu care eşti familiarizat.
- Ai ceva să ne spui, Dave? - Walt era totul pentru noi.
Era naşul fiului meu.
Acel leagăn a fost un dar pentru el.
Toată lumea spune că era generos cu câştigurile lui.
Mi l-a dăruit anul trecut, înainte să câştige banii.
De abia şi-a putut permite.
După câştigarea banilor, totul s-a schimbat.
Nu ne mai vizita, nu mai răspundea la telefon.
Iar când îl prindeam, de abia aştepta să termine.
Ca şi cum ar fi renunţat la noi.
Despre asta a fost cearta?
Walt... n-a ratat ziua lui Carl niciodată, până ieri.
I-a frânt inima fiului meu.
Eram furios, aşa că m-am dus până la vila lui
doar pentru a găsi o grămadă de străini care erau interesaţi doar de banii lui.
A uitat de oamenii care ţineau la el.
Ne-am certat şi apoi a plecat cu motocicleta lui.
- Avea o motocicletă? - Făcută la comandă.
Primul lucru cumpărat după ce a câştigat.
Nu există nicio înregistrare că ar avea o asemenea motocicletă.
O să anunţ prin staţie.
Îl cunoşteam pe Walt mai bine ca oricine. N-am crezut că banii o să-l schimbe.
M-am înşelat.
- Bună. - Bună ziua, Al...
Dacă mai îmi spui o dată "Alvarez", te voi lovi între picioare.
- De ce te porţi atât de ciudat? - Suntem la serviciu, Dani.
Nu trebuie să fie atât de ciudat.
Sunt Dani, îmi pare bine de cunoştinţă.
Poate ne vedem pe la 18:00? Cam pe atunci?
De ce te uiţi la creierul lui Walt?
După spusele lui Dave,
comportamentul lui Walt s-a schimbat după ce a câştigat la loterie.
A devenit maniacal, paranoic şi impulsiv.
E posibil că nu vrei să recunoşti că banii pot schimba complet pe cineva?
Da, îmi fac griji că Lacey se schimbă, dar nu este un mister medical.
Se numeşte "rebeliune adolescentină".
Spune-mi încă o dată care a fost ultima lui masă?
Vin roşu, brânză Stilton, caviar, vită Kobe...
Tiramină, da. Toate conţin Tiramină.
Nu e în creierul lui, ci în rinichii lui.
Da, puţină încredere.
Ăla e un nucleu enorm care poate însemna doar un singur lucru.
- Un feo. - Un ce?
Un feocromocitom.
Walt avea o tumoare pe glandele adrenale
care-i inundă organismul cu hormoni provocând creşterea tensiunii arteriale
şi modificarea comportamentului său.
Deci, Walt a devenit un adolescent.
În principal, da, şi Tiramina din dieta lui nu l-a ajutat.
Când crezi că s-a declanşat totul?
După mărimea tumorii, aş zice cu un an în urmă.
Cu mult înainte să cumpere biletul de loterie.
Aşa că Walt nu s-a schimbat din cauza banilor.
S-a schimbat pentru că era bolnav.
Şi niciunul din prietenii lui n-a sesizat diferenţa.
Opreşte-o şi dă-ţi jos casca.
Unde te grăbeşti, dragă?
Walt mi-a dat motocicleta, vă jur.
Din nefericire, Walt nu e aici ca să poată confirma.
De cât timp aţi fost împreună?
E nevoie să-ţi măsor unghiile?
Puţin peste două luni.
Voia să deschidă un sanatoriu în Northern Liberties.
Eu lucram la un ziar local.
Suntem împreună de atunci.
Cât de sentimental şi profitabil pentru tine.
Ascultă, chiar l-am iubit pe Walt. Era drăguţ, grijuliu.
Era de asemenea un maniac şi un anxios.
Din cauza muncii de caritate. Îi ocupa tot timpul.
Sau a fost din cauza tumorii endocrine
care i-a afectat comportamentul luni de zile.
- De ce ai fugit când ai auzit sirena? - M-am panicat.
Am mai fost interogată când am fost acuzată de furt,
dar a fost vorba de o neînţelegere.
- Ca asta? - Da.
- Am scăpat de suspiciune? - Nici pe departe.
Mai multe?
Vei salva o întreagă pădure tropicală până termini.
Nu, nu poate să-mi facă asta. Am o viaţă.
Prietenele mele au vacanţă săptămâna asta şi vorbesc despre băieţi.
Îmi pierd copilăria.
Poftim.
Haide, deschide-l.
Eşti invitată din toată inima în camera pentru relaxare.
- Scuze. După tine. - Nu.
- De ce nu o împărţim? - Am putea, da.
Da.
- Poftim, bucură-te de ea. - Mulţumesc.
- Ar trebui să foloseşti şerveţele textile. - Da, ar trebui.
Nu ştiu cum reuşiţi să rezistaţi în fiecare zi.
Ştiu că ar trebui să spunem ceva inteligent,
dar câteodată, munca e doar muncă.
Vezi?
Scuze, Lacey.
Uită-te la asta.
- Totul e numai hârţogărie. - Nu, nu e doar hârţogărie.
E vorba de a putea comunica cu cineva care are nevoie de ajutorul tău.
Vezi tu, la asta nu mă pricep.
Vorbesc serios. Vorbeam cu o familie ieri, şi-au pierdut o fiică şi eu...
- Familia Gleason? Tu ai fost ăla? - Da. De ce?
Am vorbit cu fiica lor Maya. Era foarte supărată.
- Se simte... ca şi cum nimănui nu-i pasă. - Sigur că-mi pasă.
Au vrut un răspuns pe care nu-l aveam şi pe care încă nu-l am.
Vei găsi o cale să-i ajuţi.
Trebuie să plec...
Al doilea cadavru, aceiaşi sală de operaţie?
Luisa Hernandez, 55 de ani. Operaţie la şold cu patru zile în urmă.
Decesul a survenit aseară prin colaps cardiovascular.
- Şi asta e dubios? - Da, foarte dubios.
Piele marmorată, spută cu sânge. Pare a fi septicemie.
Bacteria a circulat liberă în fluxul sanguin.
E o chestie urâtă. Şi Kimberly o avea.
Asta nu e de bine.
Dacă spitalul a trecut cu vederea ceva important?
Va trebui să te întorci.
Nu cred că o să mă lase să vorbesc cu cei vii pentru o vreme.
Atunci fă ceea ce faci mai bine. "Vorbeşte" cu morţii.
- Vino cu mine. - Am altceva de făcut.
Data viitoare.
Am rămas doar noi doi, doamnă.
Le iau eu.
Dă-mi aia, te rog.
Ce e asta... "Familii reunite"?
Nu e important... bine? Nu, nu-l deschide.
- Ce e în el? - E numele părinţilor mei naturali.
- De ce nu vrei să-l deschizi? - Mă duc să văd ce face Megan.
Bună.
Se pare că lama cuţitului a pătruns până la vertebre,
lăsând o urmă de doi centimetri în os.
- Alo? - Da, te ascult.
Cine l-a ucis pe Walt a avut multă forţă.
Dar asta nu e tot, uită-te la asta.
- Vezi vârful ăla metalic prins în os? - Cuţitul a rămas prins în coloană.
- Putem recupera vârful? - Trebuie să-l decalcifiem.
Ar dura zile. Cred că mai e ceva.
Megan, ne-am uitat la abdomen, cam de o sută de ori.
- În regulă, să ne uităm la picioare. - Sigur că da. Prostuţul de mine.
Uită-te la aia.
Nu e fermoarul de la sacul pentru cadavre.
Nu, nu e fermoarul. Uită-te la ce e în spatele lui.
Adu-mi o imagine din lateral. Ne întâlnim la morgă.
- E aproape 20:00, mamă. - N-am terminat, încă 10 minute.
- Am găsit altceva. - Deja ştim ce l-a ucis.
Lacey, omul ăsta era foarte bolnav, şi nici măcar prietenii apropiaţi nu ştiau.
Ce se întâmplă când nu sunt răspunsuri?
- Ce le spui oamenilor atunci? - Câteodată nici răspunsurile nu ajută.
În cele din urmă e vorba de a aduce alinare celor vii... oricum putem.
Cum a intrat fragmentul de cuţit în coapsă?
A fost cărat de fluxul sanguin pe aortă
şi a rămas blocat în artera femurală, uite-l.
Arma crimei. Şi mai bine, are urme pe el.
Dr. Murphy, Kimberly avea pneumonie şi septicemie.
- La fel ca Luisa. - Şi uită-te la asta.
Avea de asemenea hepatizarea plămânilor. Seamănă cu un ficat.
Şi Luisa o are.
Ceea ce înseamnă că este o infecţie în sala de operaţie.
Întregul spital ar putea fi în pericol.
Doi pacienţi aflaţi sub îngrijirea ta au murit cu simptome identice.
Pe undeva, cineva a dat-o în bară.
- Crezi că am trecut cu vederea igienizarea? - Cred că aţi trecut cu vederea ceva.
Să trecem încă o dată peste simptomele ambelor cazuri începând cu ultimul.
Fibrilaţie ventriculară, înainte de asta... tahicardie, pneumonie, febră..
- Epistaxis. - Ethan, nu e momentul acum.
Amândouă au fost intubate pe drum. Amândouă aveau sângerări nazale.
- Personalul meu ştie cum să intubeze. - Tocmai de asta e atât de ciudat.
N-ar fi sângerat în mod normal.
Poate... poate că infecţia a început să se dezvolte din fosele nazale.
Doctore, unde ne duci?
Dacă fosele nazale sunt primele infectate, trebuie să ajungem la camera de gardă.
Am avut dreptate?
Venim, atenţie!
Accident cu barca.
E hipotermic şi hipotensiv. Saturaţia oxigenului a scăzut la 83.
În regulă, să-l ventilăm.
Ia balonul din capătul drept.
E contaminat.
Filtru ăsta trebuie să fie schimbat.
Baloanele pentru ventilaţie sunt aşezate lângă o lampă,
permiţându-le bacteriilor să se înmulţească.
Asistentele tale au infectat pacienţii imediat după ce au intrat pe uşă.
- Doctore, n-am avut idee... - Nu. Iau toată vina asupra mea.
E pacientul meu şi tura mea.
Ai avut curaj.
- Am trecut prin asta. - Da?
Doi oameni sunt morţi.
Cine ştie câte vieţi ai salvat?
În domeniul meu, cel mai greu lucru
este să explici unei familii de ce ai greşit după ce e prea târziu să mai faci ceva.
Singurul lucru pe care-l poţi face este să recunoşti şi să mergi mai departe.
- Mulţumesc. - E meseria mea.
Să ştii că ar trebui să foloseşti un şerveţel textil.
Salvezi mediul înconjurător.
Lacey a vorbit cu voi în loc să muncească?
Lacey e o fetiţă isteaţă cu un suflet bun. Dă-i puţină libertate, Megan.
Va ajunge pe drumul cel bun, dar nu când vrei tu...
Încerc să-mi dau seama cum a putut să-l împungă.
Criminalul l-a ţinut cu lama în sus.
Ţi se pare că semăn cu un curcan pentru Ziua Recunoştinţei?
Dar a fost şi o împunsătură puternică în sus.
Având destulă forţă pentru a rupe vârful cuţitului în vertebră.
Fată, eşti pe cale să dezlănţui monstrul.
Nu pot să-mi dau seama de forţa împunsăturii.
Nu se poate ca Justine să fi făcut asta.
Nici măcar un bărbat.
Uite ce am găsit. Epiclorhidrină.
Înainte să ajungă în Walt, cuţitul a avut contact cu lipici epoxidic.
Cred că ar trebui să-l întrebăm pe Peter despre...
Unde te duci...
Atunci dă-mi unul din ardei. Fată, chiar sunt buni.
Este acelaşi lipici care a fost găsit pe fragmentul de cuţit?
Identic.
Dave nu mi-a spus unde se duce.
Am mai trecut prin asta, doamnă Stackhouse. Încerci să-mi ascunzi ceva.
Ascultă, deja v-am spus tot ce ştiu.
Walt a ţipat la Cal cu o săptămână în urmă. Dave a insistat zicând că e bolnav.
Dave avea dreptate.
Dr. Hunt.
Dave ţinea la Walt. Niciodată nu i-ar face rău.
Atunci vă sugerez să ne ajutaţi să-l găsim.
Nu mai avem bani. Dave e la muncă. A luat o tură în plus.
Mulţumesc.
Suntem poliţia din Philadelphia.
Dave Stackhouse, avem un mandat de arestare pentru omorârea lui Walter Brown.
Ce naiba se întâmplă?
- Ai dreptul să nu spui nimic. - Pune-ţi mâinile la spate.
Tot ce spui poate şi va fi folosit împotriva ta la tribunal.
- Dave, cred că glumeşti. - Ai dreptul la un avocat.
Dacă nu-ţi poţi permite unul, ţi se va da unul din oficiu.
Înţelegi aceste drepturi...
Deja ai recunoscut că erai supărat pe el şi te-ai certat cu el în acea noapte.
Iar acum avem acelaşi lipici epoxidic pe mâinile tale
care a fost găsit şi pe fragmentul de cuţit.
Walt nu mai era el însuşi.
Ascultaţi...
Eu l-am chemat şi l-am bruscat niţel.
Ce s-a întâmplat după?
Walt mi-a dat telefon şi mi-a spus să ne întâlnim la vechiul lui apartament.
Când am ajuns acolo, era plin de furie.
Avea un cuţit în mână, şi tăia grămezi de bani pe care le arunca pe geam.
Spunea despre câştigarea banilor
că a fost cel mai rău lucru care i s-a întâmplat.
Aşa că ai luat decizia... să-l eliberezi de ei.
Nu mai era în toate minţile.
Am încercat să-l opresc, dar avea cuţitul şi...
Şi a fost un accident.
Nu pare a fi unul.
Eşti arestat pentru omorârea lui Walter Brown.
Aşteaptă.
În caz că nu ţi-ai dat seama, tocmai am obţinut o mărturisire.
Dave a avut un complice.
Serios? Şi cine ar putea fi?
Walt.
Împinge.
Încearcă să ridici braţul. Haide.
Vedeţi?
Nu are forţa necesară în braţ pentru a face genul de rană pe care o are Walt.
Se preface.
Ridică braţul.
Pune mâna dreaptă pe bicepsul lui.
Simţi ceva?
- Altceva în afară că-i loveşti cotul, nu. - Muşchii ăia ar trebui să se contracte.
Se numeşte atrofie severă a bicepşilor.
Este provocată de ciupirea unui nerv de la nivelul vertebrei C-5.
Scuze.
Care este rezultatul ţinerii torţei de sudură ani de zile.
Dar ai dreptate. În afară de asta, se preface în totalitate.
- Tot ar putea înjunghia un om. - Nu.
Nu cu forţa necesară pentru a rupe cuţitul in coloana vertebrală a lui Walt.
Walt era un tip masiv.
Aşa că mă credeţi?
Nu credeam că cineva o va face.
Dacă te ajută cu ceva, eu încă nu te cred.
Iar eu sunt de acord cu Bud de data asta.
Am un public tare de cap aici.
Spune-mi exact ce s-a întâmplat.
Walt a sărit pe mine. Ne-am luptat pe cuţit.
Eu am căzut pe spate şi el a aterizat pe mine.
S-a înjunghiat singur căzând cu greutatea propriului corp pe cuţit.
Apoi s-a rostogolit şi sângera peste tot, am încercat să-l salvez.
A fost un accident, n-a fost o crimă.
- Unde sunt dovezile? - Ridică-ţi cămaşa.
Acea vânătaie corespunde
cu mânerul cuţitului care a intrat în corpul lui Dave când cei doi au căzut.
- Atunci de ce ai luat cuţitul? - Pentru că amprentele mele erau pe el.
Nu ştiam dacă cineva o să mă creadă.
Eu am încercat doar să-i iau cuţitul.
Ai făcut bine că ai încercat să-l ajuţi pe Walt.
Era foarte bolnav.
Tu eşti singurul care i-a păsat îndeajuns ca să-şi de-a seama că nu era bine.
Acinetobacter calcoaceticus.
Se decoperă greu şi mai greu de distrus.
A fost un caz mult mai greu pentru tine decât am sperat.
Nu.
Nu vreau să treci prin anunţarea familiei lui Kimberly.
Acea vreme va veni.
Dr. Murphy. E meseria mea.
- Lace? - Bună, mamă.
Dosarele tale sunt scanate toate.
Şi primul ta plată în avans.
80 $.
S-ar putea să nu ţi se pară mulţi dar înseamnă mult
pentru că sunt... câştigaţi de tine.
E perfect. Trebuie să mergem la mall. Trebuie să iau ceva.
20 de dolari. Să fiu al naibii.
Traducerea şi adaptarea: Ionuţ666@niftyteam www.niftyteam.ro