"Purceluşule, dă-mi voie să intru", spuse lupul către purceluş.
"Jur pe părul din bărbiţa mea că nu te las să intri",
spuse purceluşul către lup.
Asta e! Bag-o acolo!
Când e prea greu, împinge mai tare!
Lasă gantera să lucreze.
Cinci, patru...
Fir-ar să fie!
Nu fluturaşul meu din fier!
Dle Lasser, ai ieşit chiar înainte să explodeze?
Da. De-aş fi fost înăuntru, n-aş mai fi fost aici.
"Xena: Prinţesa Războinică", numărul 17.
O piesă de colecţie!
Dle Lasser, explozia e anchetată de o groază de lume.
Dacă ai fabricat vreo bombă, spune-mi,
înainte să mai fie cineva rănit.
Bombe? Eu?
N-aş şti să fac aşa ceva.
Tot ce mi-era drag se afla acolo.
Toată viaţa mea!
Cartonaşele cu jucători de baseball ale fratelui meu...
De-ar afla frate-meu, s-ar face foc şi pară!
- Nu te bucuri că eşti viu? - Cum să-i spun?
Diseară o să ai nevoie de adăpost. De ce nu-l suni pe fratele tău?
Mobilul tău nu face minuni. El n-a apucat să iasă.
- Din ce n-a ieşit? - Din rulota lui.
A păţit acelaşi lucru, luna trecută. E oale şi ulcele.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca @ Nifty Subtitles Team
Comentarii pe www.tvblog.ro
Da, bum! A sărit în aer. A rămas... un crater!
S-a făcut scrum. Dar n-am unde să mă duc!
Mă ajuţi? Măcar până mă pun pe picioare?
Te rog! De dragul vremurilor bune!
Trebuie să plec. Sunt toţi cu ochii pe mine.
Să aflăm cine vrea să-ţi facă rău.
Ascultă, frăţioare! Sunt un tip fericit.
De asta mi se zice "Hap".
Plac pe toată lumea şi toată lumea mă place.
- Chiar şi creditorii mei! - Urmează-mă!
Jimmy Damon. Îi datorez vreo trei bătrâne.
- E... legat de bar. - E datoria ta la bar?
Era o idee foarte mişto!
Aveai propriul tău bar, la propria ta masă!
Am rămas şi fără cămaşă de pe mine.
Ar mai fi Sammy Runyon. Îi datorez vreo două bătrâne.
Pentru un chioşc de clătite. Le ştii pe alea franţuzeşti?
Sunt foarte căutate! Sau trebuiau să fie.
Poate v-ar interesa o investiţie absolut specială...
- Fratele tău le datora şi el bani? - Nu.
Rolf era un cetăţean-model.
- Te-a ameninţat vreunul dintre ei? - Tot timpul. Dar erau vorbe goale.
Cămătarii rup oase, nu aruncă oamenii în aer.
Aşa îşi recuperează mai greu banii.
Moartea fratelui tău n-a fost considerată crimă.
Dar, cum cazurile seamănă,
crezi că voia cineva să vă facă rău amândurora?
Nu. Nu ne învârteam în aceleaşi cercuri.
Scuze! Tipul ăsta zice c-a venit ca s-o ia pe victimă.
Amicul meu, Monroe! Ştiam eu că nu mă lasă la greu!
- Amice! - Nu cumva îl cunoaştem?
- Cât mă bucur să te văd! - Şi eu pe tine!
E timpul pe care l-am suspectat că e implicat în răpire.
- Tipul cu ceasul. E amicul lui? - Se pare că da.
- Vrei să mă ocup eu de el? - Nu, Hank. Mă descurc.
O să-l anunţ că venim pe expertul în incendii.
- Bine. - Cât mă bucur să te văd!
- Arăţi minunat! - Îl cunoşti?
Da. E amicul meu, Monroe. Ţi-am zis eu că o să vină!
Am participat cu Hap la o cură... cu mulţi ani în urmă.
Trebuie să omagiem asta! Pot să-l iau de aici?
- Da. Am terminat? Pot să plec? - Da, poţi.
Dar stai la adăpost câteva zile până aflăm ce se întâmplă.
- Cineva îi poartă sâmbetele? - Nu ştim.
Îl supraveghezi vreo două zile?
- Vă cunoaşteţi? - Ne-am mai întâlnit.
Da? Unde? La o petrecere?
N-ai fost arestat cumva pentru potlogăriile tale vechi?
Bun, să mergem! E cazul să plecăm.
- Crezi că au fost accidente? - Aşa zic.
Valva cuptorului cu propan din domul geodezic era corodată.
E normal pe o vreme aşa de umedă. A fost o scurgere de propan.
Panoul electric avea probleme. A aprins prea multe aparate.
O scânteie a aprins focul.
În rulota fratelui său o conductă de propan era spartă.
Era lângă un prelungitor. Avea şi foarte mulţi şobolani.
Şobolanii îşi ascult dinţii pe cablurile electrice.
Principiul e acelaşi, nu? Gaz şi o scânteie.
Bum! Acelaşi rezultat.
Valva şi cablul puteau fi sabotate?
Înţeleg, sunt fraţi. Coincidenţa e foarte ciudată.
Nu există nicio legătură între companiile de gaz.
Şi companiile de mentenanţă erau diferite.
Orice e posibil, dar nu am probe că e un act criminal.
S-au luat amprente de pe valve şi de pe rezervoarele de gaz.
N-au găsit nicio potrivire. Ştiţi cum merge treaba.
Faptul că erau fraţi nu e o probă suficientă.
Aici scrie că te-a căutat un agent de asigurări.
Când moare cineva, încercăm să rezolvăm repede cazul
ca să-l ajutăm pe beneficiar.
Ştii cine era beneficiarul asigurării primului frate?
Nu mi se dă informaţia asta decât dacă e un caz de crimă.
- De obicei beneficiază o rudă. - Câţi or mai fi rămas?
Ar trebui să vorbim cu Hap.
Fă-o. Eu voi lua legătura cu compania de asigurări.
Mă găsiţi aici dacă vă mai trebuie ceva.
Ţineţi-mă la curent! Vreau să ştiu dacă e mâna unui criminal.
Te poţi spăla aici. Vreau să ţin toaleta curată.
- Bine. - Ar fi bine să nimereşti vasul.
Fac duş la 07:15, după aerobic. Nu da drumul la apă atunci.
Îmi place ca duşul să aibă presiune. Poftim nişte haine!
- Ce mai e? - Ai învăţat la Brown?
- Acolo am făcut doctoratul. - Nu mi-ai zis, "profesore".
- Ai şi nişte chiloţi? - Nu...
Nu te atinge de ceasuri.
Canapeaua se face pat. Termin micul dejun la 08:30.
- Aici e bucătăria. - Alertă! Intrus!
- Asta e bucătăria. - Ai nişte schnapps?
Ce mâncăm la cină? Vrei să comandăm?
E deschis la "Friptură Nonstop" . E gratis dacă întârzie 20 de minute.
- Friptură şi schnapps? - Nu. Schnapps mentolat.
Dar apoi, friptură.
Frăţioare, ştiu că te deranjez.
Nici mie nu-mi prea convine.
Dacă vrei să plec, spune-mi: "Hap, eşti un prieten bun."
"Ne-am simţit bine."
"Dar asta e casa mea şi nu eşti binevenit în ea."
Nu-i nimic. O să plec.
Nu. Hap!
Poţi să rămâi aici.
- Dar nu mă îmbrăţişa. - Bine. Mişto! Bestial!
- M-am lăsat de bestialitate. - Sigur. Văd.
Frăţioare, aseară am scăpat de la moarte.
Asta m-a făcut să deschid ochii.
O să-mi fac ordine în viaţă. De data asta, pe bune.
- Încep din seara asta, cu tine. - Bine.
Da? Bine! Da!
Cum rămâne cu friptura de porc?
Un Grimm? O să fie mai amuzant decât am crezut.
Nu! Nu-i face rău!
- La pământ! - Nu o împuşca! E sora mea, Angelina!
Ne-a ucis strămoşi nenumăraţi. De unde îl cunoşti?
- Cum poţi vorbi cu el? - E complicat.
- Ce tot spui acolo? - E un Grimm.
Ce? Nu, e poliţist! Monroe, spune-i că se înşeală!
- Nu. - E poliţist şi Grimm? E legal?
Ar trebui să te arestez deja pentru că ai agresat un poliţist.
Îmi apăram fratele!
- Da, şi iubitul. - Fostul iubit.
- Demult. - Ştii ceva? E nebunie curată.
Trei vârcolaci în cameră cu un Grimm şi stăm de vorbă.
- Ar trebui să luăm cina! - El nu e de soiul ăla.
- Există un singur soi. - Toţi vârcolacii sunt la fel?
Pace! Să ne ţinem de mâini!
Am auzit că te-ai cuminţit, dar nu am crezut.
Sunt aici ca să-ţi apăr fratele şi trebuie să-i pun nişte întrebări.
Ce-ar fi să taci?
- Stai aşa! - Calm!
Să nu scăpăm iar lucrurile de sub control.
Abia am curăţat covorul!
Chiar eşti un Grimm. Trăiesc la un moment istoric!
Fratele tău, Rolf, avea asigurare de viaţă.
- Cine beneficia de ea? - Nu-i răspunde!
Ba da. Încearcă să mă ajute. Eu am primit banii.
- Trebuie să beau ceva. - Dacă mori, cine îi va primi?
Eu. Ce-i cu asta?
Unde erai în noaptea când a murit fratele tău?
Angelina!
Nu ne ajuţi deloc.
Când a murit Rolf eram la un prieten, la New Orleans.
Cum îl cheamă?
- Adam Haupfman. - Angelina.
E măcelar în cartierul francez. Îl găseşti în cartea de telefon.
Acum îmi pun ceva de băut.
Vreau şi eu.
Hai! Nu poţi avea încredere în ea.
Evident, depinde de situaţie. Dar... N-ar face rău familiei.
- Hap să nu iasă din casă. - Nu. E în siguranţă, jur.
Verifică-mi numărul unei motociclete!
Mersi că îl ajuţi. Cum merge cu Adam?
Adam...
Pot spune multe despre el, dar nu e ca tine.
- Spune-mi că nu-ţi lipseşte. - Nu-mi lipsesc impulsurile.
Eu mă controlez. Puteam s-o fac, dar nu l-am ucis pe acel Grimm.
- Şi el te putea ucide pe tine. - Ce te-ar fi întristat mai mult?
- De ce ai venit aici? - Ca să-mi apăr fratele.
Acum am şi alte motive.
Haide...
Hai!
Mă bucur să văd că mai ai poftă de viaţă.
Mai ţii minte cascada? N-am intrat o lună în casă.
Niciodată nu te-ai mai simţit aşa de liber, recunoaşte!
"Chemarea sălbăticiei" nu e mereu un lucru bun.
- Regreţi? - Mă bucur că n-am fost prinşi.
Ne-am fi distrat şi mai bine.
Restricţiile astea sunt un impuls în sine.
Doar ştii şi tu... Ce zici? Ne amintim de vremurile bune?
Ce faci?
Hai! E o noapte minunată să alergăm în pădure.
Dacă mai ştii cum se face!
Ce ai găsit?
Am verificat numărul motocicletei. E a Angelinei Lasser.
North Gruenvaldt Lane, nr. 553, Troutdale.
Are câteva amenzi de viteză, fără antecedente.
- Mai vrei ceva? - Nu, mulţumesc.
"Fripturi Nonstop"! V-am adus costiţele!
Amicul meu, Monroe, îmi face un serviciu.
Sunt cel mai tare! Vin!
Cât mă bucur că te văd!
Nu-s urme de intrare forţată.
A fost împuşcat în cap şi de trei ori, în piept.
Nu-i chiar o ţintă mică.
N-am găsit tuburi de cartuşe. Vecinii n-au auzit împuşcături.
E mâna unui asasin. În Portland... e tare de tot!
Cu excepţia morţii, normal.
- Parcă era în siguranţă aici. - Aşa credeam şi eu.
- Motocicleta ei e aici. - Şi maşina lui.
Încă n-am găsit alte cadavre. Dar e devreme.
Hap!
- Nu, e fratele meu! - Lăsaţi-i să treacă!
Hap, nu!
- Ce s-a întâmplat? - A fost împuşcat. De patru ori.
- Unde erai? - Peste drum, în parc.
Nu...
Vezi ce văd şi eu? Sângele de pe hainele ei.
- Mai ai şi alţi fraţi? - Părinţii mei au murit.
Rolf şi Hap erau singurele mele rude.
- Cine le purta sâmbetele? - Nu ştiu.
- Te-a ameninţat cineva? - Nu serios.
- Deci nu vrei să te protejăm. - Da.
Să mă ascund cu nişte poliţişti într-o cameră de hotel.
Ce distractiv!
Ai zis că ai fost în parc. De asta ai hainele murdare?
Nu e pământ. E sânge.
Dar tu ştii deja asta. Nu-i aşa, detectivule?
Hai, testează-l. Anunţă-mă ce descoperi!
De ce l-ai lăsat singur în casă? Ea te-a convins?
Nu. Nu m-a convins să fac nimic.
Monroe, acum sunt cel mai bun prieten al tău.
- Dacă nu vrei să vorbim... - E vina mea. L-am lăsat singur.
Nu contează motivul.
Ba da, dacă ea te-a convins şi mai lucrează cu cineva.
- N-ar face aşa ceva. - De unde ştii?
Pentru că e fratele ei. Noi nu ne ucidem rudele.
N-o cunoşti la fel de bine ca mine.
Poate asta e problema. Sunteţi cam apropiaţi.
Hap era prietenul meu! Nu-l lăsăm singur dacă credeam...
Credeam că e în siguranţă.
- Nick! - Rămâi aici!
- Am analizat sângele de pe haine. - Ce ai descoperit?
Bugs Bunny! Sângele e de la un iepure.
- Un iepure? - Am călcat strâmb...
- Nu e fata potrivită pentru tine. - Da.
- Ieri-seară am fost la ea acasă. - Ea ştie?
- Nu. - Bine.
Mai era cineva acolo.
Nu l-am văzut, dar l-am întrerupt din ce făcea.
- A plecat în grabă. - Crezi că o căuta pe ea?
Ai grijă de tine!
- Ce ai acolo? - Paharul Angelinei.
Pe valvele pentru propan erau nişte amprente necunoscute
în locuinţele fraţilor ei.
Vom căuta o potrivire.
Nu ştiu dacă e implicată în uciderea fraţilor ei,
dar sigur ascunde ceva.
Fraţii mei au murit şi ei vor să dea vina pe mine.
Urăsc poliţiştii. Cum poţi fi prieten cu unul?
Cine a zis că suntem prieteni? Îl cunosc vag.
Nu se vor da peste cap să afle cine l-a ucis pe Hap.
Ştii că tu ai putea urma.
Bine. Va fi ultimul lucru pe care îl va mai face ucigaşul.
Nici nu ştii pe cine cauţi! De ce eşti aşa încăpăţânată?
- Parcă mă plăceai seara trecută. - Da. Acum Hap e mort.
N-a făcut rău nimănui! Nu merita să moară aşa!
Angelina, ascultă-mă! Acum nu eşti în siguranţă.
- Nu te duce acasă o vreme. - De ce?
Nick mi-a zis că ieri-noapte era cineva în casa ta.
- Grimmul a fost aseară la mine? - N-ai prins ideea.
Ne mai vedem.
- Am fost aşa îngrijorată! - A devenit foarte chipeş.
Eşti atât de curajos! Ţine-o tot aşa vreo două zile.
Păstrează curăţenia. Nu-l lăsa să alerge prin noroi.
E băiat, deci nu va fi uşor.
Poţi să pleci. Ce băiat cuminte!
A apărut o mică urgenţă în cartier.
- Da, se vede. - Bună!
- Poftim. Ţine-mă la curent! - Mersi, Juliette!
Cum a dat de belele Buddy?
S-a dus după Eloise, pisica aia grasă şi galbenă din vecini.
- Şi Eloise cum a scăpat? - Călare pe situaţie.
- Buddy a fost depăşit de situaţie. - Pisica a caftit câinele?
Nu înfuria o tipă cu gheare!
O să ţin minte.
- Cum te mai simţi? Arată mai bine. - Mă bucur că am un doctor în casă.
- Ce drăguţ! - Stai să vezi factura de la mine!
Porcule!
Am primit raportul despre amprentele Angelinei.
Nu le-au găsit în casele fraţilor săi,
dar am găsit o potrivire parţială cu o crimă de acum doi ani.
Victimele erau fraţi. Locuiau în case învecinate.
- Fraţi? - Ucişi în aceeaşi noapte.
Cazul e deschis. N-au suspecţi. Până acum.
Nu ştiu ce i-au făcut băieţii ăia,
dar asta schimbă sensul zicalei: "se bate ca o fată".
Priveşte! Victimele erau George şi Stanley Orson.
Au numele expertului în incendii.
Poate fi o coincidenţă, dar am găsit asta.
E o răfuială între familii.
Înseamnă că expertul în incendii se cercetează pe el însuşi.
De asta nu a găsit dovezi la locurile crimelor.
Să-l anunţăm pe căpitan!
Vreţi să-l interogaţi pe locotenentul Orson?
Fraţii lui au murit acum doi ani, din vina Angelinei Lasser.
Credem că el a aflat şi că i-a ucis fraţii ca răzbunare.
- Credeţi sau sunteţi siguri? - E expertul în incendii.
Ştie mai bine decât oricine să facă o explozie să pară accident.
Pe Angelina o căutăm deja. Cum să procedăm cu Orson?
Cu grijă. N-are cazier.
Nu voi proteja un poliţist corupt, dar fiţi siguri că aveţi dreptate.
- Da, domnule. - Bine.
Ştiu cine i-a ucis pe Hap şi pe Rolf. E poliţist.
- Un om-porc. - Poftim?
I-am simţit putoarea la secţie şi acasă la mine, aseară.
Un porc? L-a ucis pe un vârcolac? Eşti sigură?
Da.
- Cine e? - Nu ştiu. Când aflu, va plăti.
- Angelina... - Nu te amesteca!
I-o datorez lui Hap, la fel ca tine!
Hap a murit. Nu mai putem să-l ajutăm.
Trebuia să fim lângă el seara trecută.
Speram să-l sfâşii pe porc împreună cu mine.
Probabil sunt încă naivă.
Ştii ce urăsc cel mai mult? Că încă te mai iubesc.
- Burkhardt. - Angelina a fost pe la mine.
Spune că ştie cine i-a ucis pe fraţii ei.
Spune că e un om-porc.
- Un ce? - Un porc. Fără supărare...
Chiar e un poliţist.
- Ştie cine anume? - Nu. Tu ştii?
Nu-ţi pot spune.
Ar fi bine să-l protejezi, pentru că ea vrea sânge.
- Locotenente! - Da!
- Putem vorbi? - Sigur.
O să trimitem probele din cazul Lesser
la un laborator de la Seattle ca să mai cerem o opinie.
Despre ce?
Părerea ta că aceste cazuri sunt accidente fără legătură.
- De ce faci asta? - Coincidenţa e prea mare.
Doi fraţi cu scurgeri de gaz la doar o lună distanţă.
- Nu ţi se pare ciudat? - Rezultatele sunt corecte.
Anchetatorul spune ce vrea el să se afle.
- Spun adevărul! - Da? Cum e cu fraţii tăi?
Îmi spui adevărul despre ei?
- Eşti om-porc, nu? - Nu vreau să avem probleme.
Familiile noastre n-au fost niciodată inamice.
Ar trebui să ştii asta. Nu face lucrurile să se schimbe.
- Monroe, sunt Nick! Deschide! - Poate îţi fac şi ţie o cheie.
- Unde-i Angelina? - Nu ştiu.
E ucigaşa. I-a ucis pe fraţii acelui poliţist!
- El i-a ucis pe ai ei. Ştiu. - Spune-mi unde e!
O să-ţi spun ce i-am zis şi ei. Nu mă amestec!
Disputa între vârcolaci şi oamenii-porc e veche de secole.
Noi suntem învinovăţiţi pentru moartea oricărui om-porc.
Chiar şi pentru sinucideri!
Apropo, n-o să se lase arestată.
Acum încerc să-i împiedic să se omoare între ei.
- Noroc! Asta e meseria ta. - Încă o mai iubeşti, nu-i aşa?
Nu...
A fost o vreme când credeam...
până m-am trezit cu blană de iepure în dinţi.
Nu mi-e dor de vremurile alea. Nu se poate sfârşi bine, Nick.
Nu vreau să moară, dar nici să încerci s-o arestezi.
Aş prefera să plece şi să nu mai fie nimeni rănit.
Dar ştii că nu va fi aşa.
Să-ţi spun ceva: şi eu îl vreau mort. Înţelegi?
E nevoie de tot autocontrolul meu ca să nu o ajut.
Ori mai stai să bem nişte vin, ori pleci.
- Scuză-mă! Ce faci? - Aruncăm o privire.
- Eşti aici cu un motiv? - Îl caut pe ofiţerul Orson.
- Nu e aici. Cine eşti? - O prietenă.
- Ai adresa lui de acasă? - Nu dăm astfel de informaţii.
N-ar trebui să fii aici. Cum te cheamă?
- Nu contează. - Ba da.
Unde au dus-o? Adică e încă în clădire?
Da, venim!
O femeie era în biroul lui Orson. Îl caută. A atacat un poliţist.
- Probabil era Angelina. - A avut mare curaj.
Cum a ştiut că Orson a făcut-o?
Nu ştiu, dar trebuie să-l găsim înaintea ei.
Dacă nu cumva şi el o caută pe ea.
- Nu-mi da motiv să-l folosesc! - Chiar îţi trebuie un motiv?
- Nu avem nimic de împărţit. - Atunci de ce ai puşcă?
Nu voiam să ajung pe o tavă cu un măr îndesat în gură.
- Pot lăsa cumpărăturile jos? - Încetişor!
Încet.
Ştiu ce-ţi trece prin cap, vârcolacule!
"Pot ajunge la el înainte să apese pe trăgaci?"
Ştiu că eşti iute, dar astea-s gloanţe de vânătoare.
O să-ţi scoţi dinţii din perete înainte să mă apuci de gât!
Chiar trebuie să ajungem la asta?
Ştiu că nu-mi vei spune unde e, aşa că nu mă obosesc să te întreb.
Dar o să-ţi spun ceva. Totul se sfârşeşte la mine şi la ea.
L-ai ucis pe prietenul meu. Ar trebui să nu mă deranjeze?
Prietenul tău făcea parte dintr-o orânduire străveche.
- Hap nu era aşa. - Nici fraţii mei!
Şi ea i-a ucis. Aşa că eu i-am ucis pe ai ei.
Nu mai suntem ca pe vremuri. Spune-i că suntem chit.
Îi pot spune, dar n-o să mă asculte.
- E de modă veche. - Nu-i uşor să te schimbi.
Dar nu poţi spune că n-am încercat.
Aşteptaţi!
M-a sunat agentul care verifică locuinţa Angelinei.
- Aţi găsit-o? - Nu, dar cineva i-a ars casa.
- S-au găsit cadavre? - Nu ştim. Pompierii mai caută.
- Încă nu putem intra. - Du-te la Angelina.
- Eu mă duc la Orson acasă. - Da.
Locotenente Orson! Sunt detectivul Burkhardt.
Orson, sunt Nick! Intru!
Stai liniştit! Eu sunt!
- Ce naiba faci? - O baie în nămol.
- Văd asta. - Aşa fac oamenii-porc.
Catifelează pielea. Mă ajută să mă gândesc.
- Ce-ţi trece prin cap? - Mă gândeam...
Când m-ai oprit, pe scări, şi ai aflat ce sunt de fapt,
m-am cam speriat.
Apoi mi-am dar seama că poate nu-i rău că eşti Grimm.
- Suntem de aceeaşi parte. - Nu cred.
Angelina Lasser e un monstru. Tu ucizi monştri. Asta fac şi eu.
- Ai ucis doi oameni! - Vârcolacii nu sunt oameni.
Rolf era un animal, la fel ca sora lui.
Şi Hap?
- Ştii de ce mi-a ucis fraţii? - Nu contează.
Ca să se distreze. Asta făcea ea sâmbătă seara.
- Dar s-a terminat! - Îmbracă-te!
Fraţii mei au muncit o viaţă pentru acoperişul de deasupra capului.
Apoi...
E prima oară când unul dintre noi l-a atacat pe unul dintre ei.
Gata cu zilele când ne dărâmau căsuţele!
Burkhardt, orice altceva am mai fi, suntem amândoi poliţişti.
- Ar trebui să lucrăm împreună. - Nu lucrez cu tine. Te arestez.
Nu se aplică legea, pricepi? Nici n-o să fie vreodată.
Cum să înveţi o fiară...
- Ce faci? - E aici.
Jos de pe el sau trag!
Lasă-l!
Ai fost bun cu Hap, aşa că te iert de data asta.
Acum vei plăti!
Nu!
Uneori, insigna de poliţist e un impediment.
Da?
El e în arest şi ea a fost împuşcată.
- Unde e? - Încă o căutăm.
- N-o veţi găsi niciodată. - Da.
- Poate o vei face tu. - Nu întinde coarda!
Subtitrare de Felixuca www.niftyteam.ro