Nu-l lua. E răscopt.
- Zău? Te pricepi? - Crede-mă.
Asta-i bun. Dulce şi tare.
Îmi place să fie dulce. Şi-mi place şi tare.
- Ce bei acolo, deşeuri toxice? - Facem o detoxifiere.
Şi-a uitat sticla, deci am venit s-o aduc.
- Şi-a uitat-o. Eşti sigură? - Niciodată nu m-am simţit aşa de bine.
Apă, suc de lămâie verde, fără mâncare solidă.
Ne vom începe căsnicia perfect detoxificaţi.
Ţinem cură de o săptămână. Mai avem doar trei zile.
- Nu pot să cred că vă căsătoriţi duminică. - Nu-i aşa?
Am fugit. Mă înnebuneşte mama cu aşezarea invitaţilor.
- Ne vedem acolo. - Mersi, dragoste. Te iubesc.
- Eu te iubesc şi mai mult. - Asta nu-i posibil.
Da, ştiu, suntem greţoşi.
Abia aştept să-i cunosc colegele de facultate ale lui Jenny.
Le prezint pe unul din cei mai mişto tipi din New York.
E bine, deci nu te deranjează că Lanie vine cu însoţitor.
- Cu cine? - Nu ştiu. A cerut două locuri.
Cum să aibă deja un iubit? Abia ne-am despărţit!
Nu-ţi face griji, Espo, eu merg singură. De nu-ţi iese cu studentele,
dansez eu cu tine.
- Esposito. - Castle, am auzit că şi tu vii cu cineva.
Vii cu cineva?
- Da. - Pe cine?
E frumoasă, inteligentă, amuzantă
şi zâmbetul ei mă topeşte.
- E Alexis. - Băieţi, avem o crimă nouă.
Salut, Lanie. S-a aruncat de la etaj?
După impact, aş zice că a aterizat de la un geam deasupra etajului 7.
Ryan şi Esposito caută deja camera, împreună cu personalul hotelului.
- E gol. - Ai spirit de observaţie.
E cam frig. Dacă voia să se sinucidă, nu era mai bine să fie îmbrăcat călduros
în drumul său în jos, spre moarte?
Dacă ar fi fost sinucidere, n-ar fi avut urmele astea.
Urme de unghii, vechi de maxim o oră?
- Se pare că şi-a pus-o înainte să sară. - Ultima chestie pe lista ta?
Doi angajaţi au văzut o roşcată cu păr lung fugind
imediat după ce tipul gol-goluţ a sărit pe fructele astea.
Vezi dacă poţi afla o descriere mai amănunţită, începem căutarea.
- Trebuie s-o găsim. - Bine.
Beckett, am găsit camera!
- La etajul 8! - Bine!
- Ceva muzică pentru crearea ambianţei? - Da.
Uite şi ruj pe pernă.
Lanie avea dreptate că tipul era norocos... până să-şi piardă norocul de tot.
Victima este Michael Bailey, 28 de ani, locuieşte pe strada 93 Vest.
Conform cărţii de vizită, analist debutant la Global 12 Consolidated, în centru.
- Cine a rezervat camera? - Cineva pe nume Jane Eyre.
- A plătit cu bani gheaţă, nu cu card. - Pare ceva premeditat.
Ştia că-l va ucide, aşa că a făcut o rezervare anonimă.
Şi de ce s-a culcat cu el? De ce nu l-a împins pe geam şi gata?
Fiindcă e Văduva Neagră...
Cea mai lipsită de inimă creatură din lume. Ademeneşte un mascul,
îl prinde în plasa ei, apoi, când juisează,
imediat ce simte extazul împlinirii destinului său biologic,
îşi deschide fălcile şi-l mănâncă de viu.
- Bine că eu am o relaţie sănătoasă. - Mda...
Pariu că la fel cred şi masculii păianjenilor Văduva Neagră.
Văduva Neagră sau nu, cred că...
... ştiu cum o putem găsi. Bingo!
Ştii cine sunt eu? Sunt partener fondator al firmei Keller, Braun şi Franklin.
- Eu sunt Franklin. - Nu mă interesează firma ta de avocatură.
În seara asta, un bărbat a murit căzând de la etaj, iar amprentele
- ...confirmă prezenţa ta acolo. - N-am avut nicio legătură.
Spune-mi de ce ai fost văzută fugind de la locul faptei.
Dră Franklin, dovezile spun că tu şi Michael...
- Michael? - Bailey... eraţi amanţi.
- Care Michael? - Acesta.
Asta nu-i Michael, e Jake. Jake Hendricks.
Nu, e Michael Bailey.
- Cred că ştiu mai bine cu cine mă culc. - Se pare că nu.
- Să-i urmăresc telefonul? - Ce rost ar avea?
- Ştim deja că era la hotel cu victima. - Nu pe-al ei.
- Pe-al lui Lanie. - Poftim?
Nu vin la nuntă fără să ştiu cine-i tipul.
Jenny va afla pentru cartonaşele de pe mese.
- O să-ţi spun cum îl cheamă. - Bine.
Mi-a spus că-l cheamă Jake.
Şi că vine din Chicago să rezolve problemele afacerii de familie.
Era foarte drăguţ. Nu l-am omorât eu.
- Deja picam pe spate pentru el. - El a picat mult mai nasol.
- De cât timp vă întâlneaţi? - L-am cunoscut în seara asta.
- La barul lui Wilmer, pe la 19:00. - În seara asta?
- Şi deja erai pe spate? - Ştiu că sună aiurea,
dar am simţit o legătură magică între noi, ca în romane...
După ce... mă rog,
a devenit ameţit şi...transpirat.
A deschis geamul să ia o gură de aer, s-a aplecat peste pervaz
şi brusc...
Pur şi simplu...
Bun, vrei să spui
că a căzut pe geam şi primul tău impuls n-a fost să suni la salvare,
ci să fugi?
Ştiam cum va părea, dar am intrat în panică şi am luat o decizie greşită.
Dar a fost un accident, jur!
- N-a fost accident. - Vrei să spui că a fost împins?
N-am zis asta.
Michael Bailey a fost otrăvit cu o doză letală de colchicină.
- Era mort înainte să ajungă jos. - Colchicină? Nu-i medicament de reumatism?
Nu avea reumatism, dar avea în sânge de 50 de ori doza normală.
Cred că a fost ingerată între orele 16:00 şi 18:00.
Deci cu 45 de minute mai devreme de a se întâlni cu Holly la bar.
- Ştim cum i-a fost administrată? - Într-o băutură.
I-am găsit proteine şi ciocolată în stomac.
- Un coctail de ciocolată cu proteine. - Destul de dulce să mascheze gustul.
Că vorbim de dulcegării, cu cine vii la nunta lui Ryan?
- Am încercat... - Bine, Laney, mulţumesc.
Încă ceva. I-am făcut testul ADN ca să am confirmarea.
- Că Superman a făcut sex înainte să moară. - E-n regulă, suspecta...
Stai. Testarea a arătat că a făcut sex cu două femei
în orele dinaintea morţii.
Armăsarule!
Dră Franklin, se pare că... n-aţi fost singura femeie cu care...
...cu care dl. Bailey a...
...cu care a fost în orele dinaintea morţii sale.
Cum adică?
Mai era vreo femeie în cameră cu voi?
- Nu credeam că poate fi şi mai jenant. - Asta înseamnă că da?
- Nu, domnule detectiv! - Mulţumesc.
Legistul a stabilit că dl. Bailey purta prezervativ
în ambele situaţii, deci...
Deja mă simt mult mai bine.
Acum chiar îmi doresc să-l fi împins!
E furioasă, dar cred că spune adevărul.
Poate, dar trebuie să-i confirmăm alibiul înainte de a-i da drumul.
Să vedem unde şi cu cine-a fost Bailey între 16 şi 18, când a fost otrăvit.
Exact. Asta-i intervalul în care a fost ucis.
Salut.
N-am găsit nicio rudă de-a tipului. Părinţii i-au murit demult.
N-are fraţi, surori, nimic.
- Te simţi bine? - Da.
Tot ce i-a spus Bailey lui Holly a fost minciună.
Poate aşa le prostea. Făcea pe familistul cu afacere proprie.
Aşa le băga în patul lui.
Indiferent cu ce-a minţit-o pe Holly, ucigaşa e cea cu care s-a culcat înainte.
S-a prins c-a minţit-o şi s-a răzbunat.
Verifică-i factura telefonică. Trebuie s-o găsim pe femeie.
- Bună dimineaţa, tată. - Bună dimineaţa.
- Unde ţi-e cardul, dragule? - Preferam "bună dimineaţa".
Vreau să vă întreb ceva.
Dacă aflaţi că un bărbat vă înşeală, cum îl omorâţi?
Cu un cuţit în inimă.
Bun. Şi dacă n-ai stomac pentru aşa ceva?
- Îl împuşc. - Dacă nici aşa n-ai stomac?
- Ce treabă ai cu stomacul? - Există otravă.
- Aşa-i. Să se zvârcolească şi să sufere. - Să moară ca un rozător!
De-atâţia ani scriu despre crime, dar nu ştiam ce am în casă...
Apropo de crimă, pentru ce-ţi trebuie cardul?
Mergem să-mi cumpăr o rochie pentru nunta lui Ryan.
- Dar ce-au alea pe care le ai? - Dragule, frumuseţea nu-i întâmplătoare.
De-asta ne răzbunăm când suntem înşelate.
Până şi furia lor ipotetică era enervantă. William Congreve avea dreptate
despre femeile dispreţuite.
- Nu ştii ce-aş face eu. - Nu cred că vreau să ştiu.
Salut. Aţi găsit cealaltă femeie a lui Bailey?
Am găsit multe...
Parcă-i începutul emisiunii "Burlacul", fără cocteiluri.
- Bailey avea legături cu toate? - Da.
Fiecare se credea unică.
Multe femei dispreţuite. Şi multă furie.
CASTLE Sezonul 4 Episodul 11
Traducerea: Andrada2003-BlackAmber/SubTeam
Nu înţeleg.
Cum se face că un analist banal ajunge în pat cu femeile astea superbe?
- Le minţea pe toate. - Pe astea nu le-a minţit.
Nu în privinţa identităţii. Toate îi ştiau numele real.
Şi de ce i-a spus lui Holly că e Jake din Chicago?
A fost cu vreuna din femeile astea ieri între 16 şi 18?
Până acum, nu. Dar toate zic că n-au ştiut că era în oraş.
Acum o lună le-a spus tuturor că va pleca şase săptămâni în Europa.
Acum o lună? De ce s-a întors mai repede?
N-a fost plecat. Din câte arăta cardul, nici n-a ieşit din New York.
Atunci de ce le-a spus că pleacă? Voia s-o termine cu ele şi era laş?
Cred că-i vorba de altceva.
Am sunat la resurse umane, la firma Global 12 Consolidated.
Îşi luase concediu fără plată în ultima lună.
O lună întreagă. Să fugi de slujbă şi de iubite.
Şi de apartament.
Portarul zice că în ultima lună a dormit acolo doar de câteva ori.
- Ultima lună? - Da.
Ieri n-a trecut pe acasă, deci nu acolo a fost otrăvit.
I-am căutat în dulap şi am găsit asta.
- Permis auto din Illinois. - Jake Hendricks, Chicago.
- Ăsta-i numele spus lui Holly. - Deci chiar e Jake Hendricks?
Nu, e Mike Bailey. Ăsta e fals.
Nu l-a cumpărat la colţ de stradă. Are însemne oficiale.
Chiar şi hologramă. Parcă trăia sub acoperire.
- I-am mai găsit şi pe ăştia. - Ce de mălai!
De ce le spui "mălai"? Sunt bani. O grămadă, vreo 60.000 $.
Bani gheaţă, acte false... În ce naiba era implicat?
În ceva mai important decât o simplă minciună
pentru a face sex.
Jake Hendricks avea chiar şi un site fals.
- Trăieşte în Chicago, afacere de familie. - Cum i-a spus lui Holly.
- Şi afacerea familiei are site fals. - Acoperire dusă până la extrem.
Don Juan începe să semene a Jason Bourne.
Luaţi legătura cu FBI, CIA şi celelalte agenţii.
Vedeţi dacă e de-al lor.
Castle, noi mergem să vorbim cu şeful lui de la Global 12 Consolidated,
să vedem de ce şi-a luat atâta concediu fără plată.
Trebuie estimat şi thoriul din India. M-aş bucura să...
Mă scuzaţi, domnule Harris. Vă caută nişte poliţişti.
- Putem lua o scurtă pauză? - Nicio problemă.
Oricum, încă analizăm termenii datoriei implicate.
Sigur. Oricum, negocierile nu dau roade.
Mike era analist debutant în departamentul achiziţii.
Era un copil bun, cu viitor strălucit.
Ştim că şi-a luat o lună de concediu fără plată.
- V-a spus de ce? - Din motive personale.
Nu mi-a spus de ce, dar era ceva serios.
Deci nu ştiţi de ce avea acte false şi 60.000 $ bani gheaţă?
Nu.
Poate are legătură cu femeia care a încercat ieri să-i spargă biroul.
- Cine era? - Nu ştiu.
- A plecat înainte să ajungă paznicii. - Cine a reclamat?
Ieşisem de la negocieri să merg în camera de odihnă.
Am văzut pe hol o femeie care încerca să deschidă uşa unui birou
folosind o agrafă de hârtie.
Am crezut că şi-a uitat cheile în birou şi i-am zis că mai bine încearcă cu cheia.
S-a speriat şi a dat peste mine când fugea către scări.
- Aţi văzut-o de aproape? - Da, le-am spus paznicilor.
Genul exotic, vreo 30 de ani, cu păr negru, ondulat.
Avea un trenci care era deschis şi purta o insignă cu steaua lui David.
Sunt aproape sigură că e insigna companiei aeriene El Al.
Se numeşte Colette Roth. Are 27 de ani.
E stewardesă la El Al de trei ani, zboară de la Tel Aviv de două ori pe săptămână.
Agenţiile folosesc stewardesele ca spioni, nu?
Ca să vezi, înainte a lucrat în armata israeliană.
- Mossad e renumit pentru otrăviri. - Foarte. Poate are Castle dreptate
cu teoria lui despre Jason Bourne.
O urmăresc poliţiştii.
Jenny mi-a trimis mesaj cu numele partenerului lui Lanie. Toby Lang.
Toby? Bine. Ia să vedem cine-i gunoiul.
Dr. Toby Lang? E directorul spitalului Sf. Samuel.
- Are ceva funcţie. - Nu acolo şi-a făcut Lanie rezidenţiatul?
- Ba da. - Arată bine tipul.
A jucat baschet în facultate la Kentucky? Cercetător în domeniul cancerului?
Faci mişto de mine?! Trece-mă şi pe mine cu însoţitoare.
Jenny a aranjat deja mesele. Nu le vrei pe colegele ei?
Doar n-o să vin singur când ea îl aduce pe Căpitanul America...
Eu vorbesc cu Jenny, dar maică-sa o să vrea să ştie numele de scris pe cartonaş.
Esposito. Am înţeles.
Colette Roth s-a prezentat la aeroport. O aduc băieţii aici.
Bine.
Nu sunt spioană, ci stewardesă.
Poate ne spui ce relaţie aveai cu Michael Bailey.
Eram suflete pereche.
Înseamnă că ne poţi spune unde-aţi fost voi ieri între 16 şi 18.
Eram în faţa apartamentului său, îl aşteptam. Dar n-a venit.
Ai fost foarte ocupată ieri.
Cu câteva ore înainte, ai fost văzută pe când îi spărgeai biroul.
Speram să găsesc vreun indiciu care să mă ducă la duşmanii săi.
- Ce duşmani? - Michael era vânat.
- Cine-l vâna? - Nu ştiu.
Ştiu doar că avea probleme.
Acum patru săptămâni mi-a spus că pleacă în Europa.
Dar l-am tot văzut prin oraş şi se făcea că nu mă vede.
- Aşa că i-am găsit apartamentul. - Deci, l-ai urmărit.
L-am găsit, l-am urmărit...ce contează? Aveam grijă de el!
Dar n-a venit acasă.
Acum câteva zile l-am luat la întrebări. Mi-a zis că nu poate vorbi,
dar să ne întâlnim în ziua următoare şi-mi va explica totul.
Să ghicesc...
- Atunci l-ai văzut ultima oară. - Nu, ne-am întâlnit a doua zi.
Înainte să-mi spună ce se întâmplă, a apărut o maşină şi au sărit unii pe noi.
- Cine? - Nişte bandiţi cu măşti de schi.
L-au prins şi l-au băgat în spate.
M-am luptat din răsputeri, dar degeaba.
- Pun pariu că aşa ai făcut. - Ai reclamat incidentul?
Nu. Au zis că-l vor omorî dacă fac asta.
De-asta am încercat să-l găsesc a doua zi, să văd dacă i-au dat drumul.
Dar l-au ucis. Bandiţii ăia l-au ucis.
- Unde s-a întâmplat asta? - Pe stradă, în văzul tuturor.
Bine...
Bancomatul de la intersecţia străzilor Washington şi Greenwich.
Aici zice Colette că a fost răpit. Mă tot uit, dar nimic.
Hai să-l oprim, dacă nu mai vreţi să savuraţi stilul Warhol al poveştii.
Mă duc la Esposito, să aflu cum e cu alibiul lui Colette.
Stai aşa. Ăsta-i Bailey.
Uite-o şi pe Colette.
Pe bune?
Bandiţii cu măşti de schi.
Cred că glumeşti...
Colette i-a spart nasul banditului.
Acte false, o căruţă de bani, o răpire cu tupeu...
- Chiar era Jason Bourne! - Glumeşti.
Nu înţelegi? Bailey e agent sub acoperire.
L-au băgat într-o firmă multinaţională, doar de faţadă.
Apoi, acum o lună, l-au activat.
I-au dat un pseudonim şi un trecut,
sume uriaşe de bani la dispoziţie şi, cumva, duşmanii l-au găsit.
L-au luat de pe stradă.
A reuşit să scape, dar s-au folosit de călcâiul lui Ahile...
Pasiunea lui pentru femei frumoase. I-au trimis o agentă secretă super sexy.
Ea l-a sedus, apoi l-a ucis dându-i să bea coctail de ciocolată otrăvit.
Nu găsesc nimic mai bun.
Beckett.
Zău?
Bine, mulţumesc.
CIA, FBI şi DHS n-au auzit niciodată de Bailey sau de pseudonimul său.
Chiar crezi că ţi-ar fi spus dacă-l ştiau?
- Am găsit numărul maşinii răpitorilor. - Credeam că nu se vede pe cameră!
Nu pe cea a bancomatului, dar am găsit una la un cvartal distanţă.
Maşina e a lui Pablo Barnes, 28 ani, agent de asigurări.
- Poate şi asta-i o acoperire. - Ai adresa?
- Sigur. - Să mergem. Unde-i Espo?
În camera de recreere, îşi găseşte o însoţitoare.
- Haide, Espo! - Scuze, trebuie să...
Trebuie să plec.
- Era cât pe ce să-mi găsesc parteneră. - Fii calm, li se întâmplă multora.
Când eşti mai extaziat, pierzi controlul asupra furtunului...
Poliţia! Mâinile sus! Acum!
Poliţia!
- Nu mişca! - Poliţia!
- Ce naiba?! - Nu trageţi!
- Pablo Barnes? - Da, eu sunt. Nu trageţi, vă rog!
- Nu ştiu ce vreţi, n-am făcut nimic. - Mascatul cu nasul spart.
- Ia-l şi pe el, Espo. - Întoarce-te!
Zău, nu ştiu de ce... faceţi o confuzie...
Domnule ofiţer, chiar aşa de strâns?! E foarte...
Ascultaţi. "Boleroul". Ca la hotel.
Ţi-am zis eu că suntem răi!
Asta-i maşina ta, Pablo. Ce puneai la cale cu Bailey
şi de ce l-ai ucis?
- Stai aşa. Mike e mort? - Lasă teatrul, Pablo.
- Ştim că l-ai răpit acum două zile. De ce? - Nu-i ceea ce pare.
- Era o dezurmărire. - O ce?
Mike e prietenul nostru. S-a încurcat cu o ţicnită care-l urmărea.
Una, Colette. Aşa că am înscenat o răpire ca s-o speriem.
- I-am spus "dezurmărire". - Deci şi Bailey era implicat?
Da. Noi trei eram o gaşcă.
- Ce fel de gaşcă? - Forţele speciale? Mercenari?
- Suntem artişti în agăţat. - Adică... la agăţat femei?
Tu?
Ne-am dedicat vieţile scopului de a agăţa cât mai multe femei frumoase.
- Aşa se explică toate femeile lui Bailey. - Şi alea din apartament erau frumoase.
Da...
Muzica aceea care cânta făcea parte din strategia de seducţie?
Da.
"Boleroul" creşte cu 12% şansa ca afacerea să se încheie.
Dacă spui adevărul, erai cu Mike în seara dinainte să fie ucis.
- Ţi-a spus ce pune la cale? - Nu. Era foarte secretos.
N-a mai stat cu noi de vreo lună încoace.
- Serios, o lună? - Da. Când a sunat pentru dezurmărire
acum două zile, a fost prima oară când am vorbit cu el.
Şi când a zis că iese în oraş, bineînţeles că l-am urmărit.
- Unde s-a dus? - Într-un bar jalnic. Sticla magică.
- Nu e frecventat de bogaţi. - Şi când ne-a găsit acolo,
s-a cam speriat, dar a fost de acord să ne ia ca însoţitori
numai dacă îi spunem Jake. Parcă era sub acoperire.
Aceeaşi identitate a dat-o a doua zi şi lui Holly Franklin.
Facem tururile obişnuite de recunoaştere.
Erau câteva bunăciuni acolo. M-am gândit că Mike îşi lărgeşte paleta.
Dar nu era interesat de niciuna din ele.
În schimb, găseşte una, nimic special la ea şi înfige steagul.
Dar văd că are verighetă pe deget. Fata era măritată.
- Noi nu ne apropiem de cele măritate. - Fiindcă aveţi multă moralitate.
Nu! Aduc necazuri. Dar lui nu-i păsa.
- Era captivat de ea. - Crezi că el s-a dus acolo pentru ea?
- A vizat-o? - Exact.
- A spus de ce? - Nu, dar o lucra de parcă era vitală.
- Parcă era în misiune. - Ea i-a căzut în plasă?
Nu, lumină roşie peste tot.
Era vremea să meargă mai departe. Dar nu Mike.
- Nu în seara asta. - Şi ce-a făcut?
- A trecut la faza cu puterea. - Puterea?
Când vrei să se creadă că numai de cuplat nu-ţi arde.
O găseşte interesantă şi vrea să stea de vorbă.
Dar ea nu muşcă momeala. El îi spune că ştie o fată care îşi înşală prietenul.
- Ar trebui să-i spună prietenului? - Femeile adoră să dea sfaturi.
Dar ea îl tot refuză şi el încearcă o tămâiere.
- Ce-i asta? - Când flirtezi cu prietena ţintei.
Şi el începe să pluseze.
Urmează imediat o schimbare de sens să vadă dacă o prinde în cârlig.
Aşa că trece la ultimatumul Bailey. Mişcare proprie.
Spune că trebuie să plece, forţând ţinta să ia o decizie rapidă.
Dacă vrea sau nu să meargă cu el.
- Şi ea ce-a făcut? - Imediat după,
cei doi au plecat de acolo împreună.
- Ai nişte ochi superbi. - Pe bune?
Ce-i? E un joc al numerelor. Nimeresc în 90% din cazuri.
Reface încrederea mea în sexul meu. Cum se numea ţinta lui?
Lisa. Cea mai grozavă acostare pe care am văzut-o vreodată.
Mare păcat că n-o să ajungă în albumul lui Mike.
Ce album?
Sunt sute de femei cu care s-a culcat Bailey.
- Sau aşa pretinde. - Mie îmi pare autentic.
- Multe dintre ele sunt rasate. - Toate au porecle şi date.
9 iunie 2010, "Carrie senzuala".
12 iunie 2010, "Marjan fermecătoarea".
- Scuze. - E şi Lisa de acum două zile?
Nu. Ultima intrare are peste o lună. Pablo avea dreptate, n-a ajuns aici.
Trebuie s-o găsim pe Lisa. S-ar putea să fie cealaltă femeie.
Prietenii noştri Max şi Pablo au alibiuri bune.
Erau la serviciu când a fost otrăvit Mike.
"Lucy mlădioasa". Frate, da' e flexibilă.
Nu ştiu în ce era băgat Bailey, dar e evident că-i mergea bine.
Zău? Te impresionează?
Femeile astea sunt patetice pentru că i-au căzut în plasă.
Iar Bailey era doar un escroc şi-un mincinos.
Mulţumesc. Măcar avem un bărbat adevărat printre noi.
Ryan, du-te la Sticla magică să vezi dacă afli cine-i Lisa
şi de ce ar fi vizat-o Bailey.
Beckett, când au început Ryan şi Jenny să se întâlnească?
Cred că era prin 2009.
I-a făcut cadou cravata aia oribilă, trebuie să fi fost de Paşte, în aprilie.
Înseamnă că în mai 2009 ei erau împreună de o lună.
Da, de ce?
Intrarea lui Bailey din 20 mai 2009.
- Dumnezeule, e Jenny. - Nu doar Jenny. "Ameţitoarea Jenny".
Da, îl recunosc. A fost aici acum două seri cu nişte prieteni.
Unul din ei ne-a spus că a plecat cu o femeie. Lisa. O cunoaşteţi?
- Da. E clientă obişnuită. - Are şi nume de familie?
O secundă.
Cred că-mi place aici, partenere.
Frate, eşti poliţist. Ăsta e bar de centru.
Femeile de aici caută avocaţi şi bancheri.
- Şi eu mă duc la bancă. - Eşti pe cont propriu.
- Eu mă însor duminică. - Exact.
Ultima şansă să-mi fii însoţitor. Ajută-mă să-mi fac rost de parteneră.
Cred că am să încerc o momeală.
- Frate, nu poţi fi serios. - Ce crezi, mai bine tămâiere?
Am verificat recipisele cardurilor de credit.
- Se numeşte Lisa Hill. - Lisa Hill.
Nu numai că e măritată, dar e şi moştenitoare.
- Fiica Stephaniei Dashby. - De la editura Dashby?
Ceea ce o pune în topul 400 Forbes.
Bailey urmărea potul cel mare.
Ştia că nu avea şanse ca analist debutant
şi foloseşte aliasul cu ea în aceeaşi zi în care-l folosise cu Holly Franklin.
Conform menajerei, Lisa Hill a împachetat şi a plecat din apartament
către casa ei din Montauk la 18:30.
La jumătate de oră după perioada crimei.
Şi avea acces la otravă.
Sora ei deţine compania de medicamente care îl fabrică.
Aici e vorba de bani. Bailey a folosit identitatea lui Jake
numai cu Holly şi Lisa. Amândouă sunt bogate.
Crezi că e vorba de şantaj?
Teancuri de bani... probabil din succesele anterioare.
Ţinteşte femei bogate, încearcă să le pună în posturi compromiţătoare...
- Şi le face să plătească. - Dar Lisa n-a vrut.
- Trebuie s-o aducem aici. - Şi o vom aduce...
mâine dimineaţă la prima oră.
Aşadar... ce vom face?
- În legătură cu ce? - Să-i spunem lui Ryan despre Jenny.
Poftim? De ce?
Dacă ne-am căsători, tu ai vrea să ştii despre toţi cei cu care m-am culcat?
- Toţi? - Pe bune?
Semnezi pe pieptul femeilor la autografe. Nu se poate să fii şocat că nu-s virgină.
Cuvântul..."toţi" sugerează mulţi.
Despre câţi vorbim... mai exact?
Chiar îmi ceri numărul?
Mi-l arăţi pe-al tău, ţi-l arăt pe-al meu.
Bărbaţii...
Vreţi să ştiţi, dar de fapt nu vreţi.
Toate femeile au secretele lor, inclusiv Jenny, iar uneori
pentru binele relaţiei, e mai bine să nu împărtăşeşti.
- Asta da rochie. - Nu e uluitoare?
După ce am umblat toată ziua, am încercat la JDF pe Madison.
- Şi ce-am mai reuşit! - Pare să fie vorba de ceva mai mult.
Nu numai că Alexis a găsit rochia asta splendidă,
dar am fost complet fermecate de proprietar, John Danton Farnesworth.
- JDF. - Pe când plăteam,
dl. Farnesworth se pregătea să închidă, apare nepotul lui, John Danton al III-lea
să-l ia la masă. Îşi spune JD. Tare drăgălaş.
Este un tânăr încântător. În primul an la Universitatea Columbia.
La care mă înscriu şi bineînţeles că l-am chestionat.
După care ne-au invitat să le ţinem companie la cină.
Şi cine a fost însoţitorul, bunicul sau puştiul?
- Ce anume? - Tată...
Au fost nişte domni. Ne-au invitat şi la evenimentul anual de caritate.
Un concert privat cu Lady Gaga. Dar e în acelaşi timp cu nunta.
Ştiu că am promis. Şi bineînţeles că am să merg dacă vrei...
dar e prima oară când mă simt aşa de când cu Ashley şi...
Nu trebuie să mergi la nuntă. Eşti scutită de datoria de însoţitoare.
- Mulţumesc, tată. - Nu mai ai nevoie de rochie.
Dragule, nu fi prostuţ. Avantajul ţinutei stilate.
Şi după cină, John a deschis magazinul...
şi mi-am luat şi eu una.
Toată lumea câştigă.
- Nu pot să cred că m-ai scos. - Am stat acolo până la 2:30 dimineaţa.
Eram la cinci minute de a bate palma cu însoţitoarea mea.
Crezi că după ce-am stat trei ore, încă cinci minute ar fi schimbat ceva?
- Da. Ea mă plăcea. - A spus că e "drăguţ" să rezolvi crime.
Dar nici tu n-ai spus amicei ei că eşti logodit.
Aşa e. Puteam s-o mint pur şi simplu şi să mă cuplez cu ea.
Şi chiar trebuie să te comporţi aşa?
- Să te dai mare cu... chestia aia? - Nu te atinge de gogoaşa mea.
Să o mănânci aşa în faţa mea! M-am săturat de tine!
- Băieţi, potoliţi-vă! - Ce naiba se întâmplă?
- Întreabă-l pe fomistul ăsta. - Se dădea mare cu gogoaşa aia.
- O mâncam! - Ryan, te simţi bine?
O detoxifiere de nouă zile... nu crezi că e timpul să renunţi?
Nu, nu, mă simt bine. Îmi cer scuze. Scuze, frăţioare.
Aţi găsit-o pe Lisa Hill?
Da, la un centru de înfrumuseţare în Montauk.
Trece de la împachetare cu nămol la condamnare pentru crimă,
de la exfoliere la interogare, de la manichiură la cătuşe,
de la shiatsu la...
de la shiatsu...
Poliţiştii se duc s-o ridice.
Îl recunoaşteţi, domnişoară Hill?
- Da, e Jake. - Da, Jake Hendricks.
Sau aşa aţi crezut până aţi aflat că numele lui e Michael Bailey
şi că încerca să vă şantajeze. Nu-i aşa?
Şantaj? Nu ştiu despre ce vorbiţi.
Eu cred că ştiţi. V-aţi dat seama că aţi fost înşelată
şi aţi decis să vă răzbunaţi.
Sora dumneavoastră deţine o companie de medicamente?
Ea trebuie să vă fi dat colchicina cu care l-aţi otrăvit.
Nu. Nu m-am răzbunat fiindcă n-am aflat ce punea la cale.
Dar punea ceva la cale. Ar fi trebuit să-mi dau seama
de când se dădea la mine foarte insistent, dar era drăguţ.
Iar soţul meu e mai interesat de muncă decât de viaţă, aşa că...
l-am adus acasă. Si a fost frumos.
Dar când am ieşit din baie, l-am prins la computer.
M-am gândit că vrea să fure informaţii despre carduri de credit
şi l-am dat afară. Vă jur că atunci l-am văzut ultima oară.
Da... Bailey şi-a trimis lui însuşi un e-mail.
- De ce ar face asta? - Fiindcă a ataşat mai multe documente.
- Ce fel de documente? - Confidenţiale...
privind KPW Mining Corporation.
Soţul Lisei Hill, Ron Hill, este bancher de investiţii şi reprezintă KPW
în posibila vânzare a companiei.
El e soţul Lisei Hill? L-am văzut la Global 12.
Ron Hill reprezintă KPW, o tranzacţie de mai multe miliarde de dolari.
Bailey era în misiuni sub acoperire. A vizat-o pe soţia lui Ron,
s-a culcat cu ea pentru a fura secretele KPW.
- Ăsta e spionaj. - Mai degrabă sex-spionaj.
Mai degrabă motiv.
Bailey se folosea de abilităţile lui de Don Juan
să se culce cu soţia lui Ron Hill şi să fure secrete corporatiste.
Trebuie sa fie vreo glumă cu "penetrarea liniilor inamice".
Probabil că Ron a făcut o criză când a aflat că documentele au fost furate.
Sigur. Ron s-a ars la afacere. Şi soţia lui a fost arsă.
Dacă avea cineva motiv de crimă, ăsta e Ron Hill.
Numai că el era în negocieri în timpul perioadei de otrăvire.
- Iar soţia lui are alibi. - M-am uitat puţin la afacerea KPW.
Compania e reprezentată de Keller, Braun şi Franklin.
- Cine e şefă acolo? - Holly Franklin?
Domnişoara în persoană.
Voi n-aţi dat de ea la Global 12 deoarece era reţinută de noi.
- Explică legătura dintre Lisa şi Holly. - Dar se impune întrebarea...
cate alte femei a vizat Bailey în mica lui schemă de sex-spionaj?
Faceţi rost de o listă a celor de la KPW care lucrau la vânzare.
Inclusiv echipele bancare şi de avocaţi.
E imposibil ca Bailey să fi lucrat singur. E prea începător.
În plus, era în concediu.
- Cine a aprobat concediul? - Da, eu am aprobat concediul.
I-aţi dat prime în bani gheaţă şi o identitate falsă.
- V-am spus deja că nu ştiu nimic. - Dar despre asta?
Bailey s-a culcat cu Holly Franklin şi Lisa Hill
ca să fure secrete de la KPW pentru negociere. Despre asta ştiaţi?
Zău, Harris. Asta nu putea să fie ideea lui Bailey.
Sunteţi şeful lui şi negociatorul şef al Global 12 pentru tranzacţia KPW.
Aşadar... cum a început?
L-aţi văzut din întâmplare pe Bailey într-o noapte la vreun bar,
exersându-şi farmecele
şi aţi decis că îi puteţi folosi abilitatea în avantaj personal?
Nu sunt decât speculaţii.
Nu aveţi nicio dovadă că eu sau Global 12 am fi făcut ceva rău.
Nu mă interesează abuzurile din firmă.
- Îl vreau pe ucigaşul lui Bailey. - Şi cum credeţi că pot ajuta?
Îmi spuneţi unde a stat în ultima lună, cine a mai fost vizat
şi cu cine era în ziua în care a fost ucis.
Dacă nu mă acuzaţi cu adevărat de ceva...
eu plec.
Sunt peste 300 de femei în posturi de conducere la KPW.
Bailey ar fi putut ţinti pe oricare.
Să nu mai vorbim de femeile de la firma de avocatură şi banca de investiţii.
- Şi tot nu ştim unde a fost otrăvit. - Aţi aflat ceva?
Nu. Sunt prea multe posibile ţinte cu care Bailey s-ar fi putut culca.
Apropo de asta... voi ştiţi că...
Ryan e prietenul meu, aşa că trebuie să-i spun despre Jenny şi Bailey.
Tu mi-ai spus să nu-i spun lui Ryan.
Espo, apreciez punctul tău de vedere, dar omul n-a mâncat de 10 zile.
Şi după incidentul cu gogoaşa, eu nu...
Am să-l duc pe biroul meu.
- Stai jos, frăţioare. - Ce este?
Ce-i?
De ce sunteţi aşa serioşi?
Ar trebui să... mănânci ceva.
Da. Pari înfometat. Parcă eşti o pisică zburlită.
I-am jurat solemn femeii pe care o iubesc.
- Ăsta e porc moo shu? - Da.
Şi e delicios. Haide, frăţioare. Mănâncă.
N-ai glumit cu porcul ăsta moo shu.
- Nu-i aşa? - Rulourile de primăvară, te rog.
Sigur.
Tu ştii cât o iubim noi pe Jenny, nu?
- Da, ce-i cu ea? - Păi... albumul lui Bailey...
E şi ea acolo? Am tot vrut să întreb, dar am lacunele astea de memorie...
- Îmi dai şi orezul? - Da.
Ai ştiut de la început?
Nu. Vorbeam aseară cu Jenny despre poznele lui Javi...
şi am ajuns să vorbesc despre caz.
Mi-a spus că l-a întâlnit pe Bailey la o lună după ce ne-am cunoscut.
- Ţi-a spus despre asta? - Da. Habar n-avea
că era agăţător profesionist.
- Şi nu eşti supărat deloc? - N-aveam contract de exclusivitate.
Aia e vită mongolă? Frate...
Mersi.
Fiţi atenţi. Am încercat să aflu unde ar fi putut sta Bailey în ultima lună
şi când am dat de spionajul corporatist pentru Global 12 Consolidaded,
- ...am căutat locuinţele corporaţiei. - Grozavă idee.
Eu de ce nu m-am gândit?
Mike Bailey a fost cazat în ultima lună în Park Avenue
sub numele de Jake Hendricks.
- Şi de ce mai stai pe-aici? - Vă supăraţi dacă iau costiţa?
- Poftim. - Puteţi să vă uitaţi.
Dar ieri ni s-a spus că dl. Hendricks nu se mai întoarce.
- Şi toate lucrurile lui? - Am primit instrucţiuni să dăm hainele
şi lucrurile personale de pomană.
Casa a fost curăţată şi aşternuturile spălate.
Javier, ia priveşte.
Explozie de ciocolată. E un cocteil de proteine.
"Făcut cu izolat proteic din zer".
- Aveţi mereu băutura asta? - Da. E standard.
Exact ce a spus Lanie că a introdus colchicina în corpul lui Bailey.
Aici a fost otrăvit, frăţioare.
Se pare că am găsit arma crimei.
Lanie spune că laptele cu ciocolată
se potriveşte perfect cu conţinutul stomacului lui Bailey.
Cu el a fost introdusă doza letală de colchicină.
Portarul de la Oaks confirmă că Bailey a fost acolo în perioada otrăvirii.
- A cerut să nu fie deranjat. - Pun pariu. Sex-spionajul
e mult mai solicitant decât spionajul.
- Adevărat. - Presupun că a avut o vizitatoare.
Da. Cineva care a mai fost acolo. Poză de la camera de securitate.
Ţi se pare cunoscută?
Dacă am putea să ne concentrăm pe a treia parte,
cred că e cel mai productiv mod de a merge mai departe.
Mă scuzaţi. Îmi pare rău că vă întrerup din nou.
- Ce este, Seth? - Nimic. Absolut nimic.
Doamnă detectiv, v-am spus tot ce ştiu despre Michael Bailey.
Vă rog să plecaţi.
N-am venit pentru dumneavoastră, domnule Harris.
Vor veni cei de la spionajul corporatist în curând.
Astăzi... am venit pentru o femeie.
Cineva care lucrează pentru KPW şi îl cunoştea pe Michael Bailey.
Şefa de operaţiuni Amy Kemp.
Eşti arestată pentru omorul lui Michael Bailey.
Mi-a făcut plăcere să fac afaceri cu tine, Seth.
Să mergem.
A spus că n-a fost nimic personal.
Trebuia să protejeze secretele corporatiste.
Şi faptul că el nu va mai putea
să înşele alte femei a fost un bonus.
Bailey a lucrat-o ca pe celelalte. A făcut-o să se simtă specială,
să se îndrăgostească de el, dar undeva pe drum, ea şi-a dat seama ce făcea el.
Mă bucur că am ieşit din joc.
Jocurile abia încep pentru tine, prietene.
- Ce se întâmplă cu însoţitoarea ta? - Se rezolvă.
Asta e tot ce vă spun.
Lanie. Bună.
Bună, Javier. El e Toby.
- Mă bucur să te cunosc. - Şi eu.
- Ea e Jody. - Încântată.
Mă bucur. Mă scuzaţi. Trebuie să găsesc toaleta.
Bine.
Voi staţi de vorbă. Eu caut locuri.
Mulţumesc, Toby.
- Toby, zici? - Cum adică "Toby, zici"?
- Nu ştiu. Tu să-mi spui. - Ne-am despărţit acum două luni.
Şi dacă nu cumva credeai că mă călugăresc, trebuie să te retragi.
- Relaţia e serioasă? - Serioasă... în privinţa dansului.
De asta mi l-a împrumutat iubitul lui.
Şi aveam nevoie de cineva să-mi ţină companie
cât flirtai tu cu amicele lui Jenny din studenţie.
Iubitul lui Toby?
Şi te găsesc aici cu căpitanul echipei de baschet feminin.
E vară-mea. Am auzit că vii cu cineva
şi mi-am zis că eu trebuie să aduc pe cineva...
- Arăţi minunat, să ştii. - Da, ştiu.
- Pot să te conduc la locul tău? - Ar fi foarte frumos.
Castle. Parcă eşti un căţeluş pierdut. Unde e partenera ta?
La un concert Lady Gaga cu un adolescent. Cum să concurez cu aşa ceva?
Îmi pare rău.
Şi mie. Nu suport să merg singur la nunţi.
Am putea să mergem împreună.
Da. Şi evităm stigmatul de a sta la mese de burlaci.
Ar fi frumos.
Uită-te la el. E atât de fericit.
- Mă bucur că sunteţi aici. - Unde să fim?
- Arăţi nemaipomenit. - Da, te-ai aranjat frumuşel.
- Jenny, eşti minunată. - Mulţumesc, Rick.
Nu, nu. Nu poţi s-o vezi încă.
- Kevin... eşti un bărbat norocos. - Crezi că nu ştiu?
- Eşti gata, frăţioare? - Cred că da.
Bine. Ne vedem înăuntru.
Trebuie să-ţi spun că-l invidiez puţin.
Cine ştie, Castle? Poate a treia oară e cu noroc.
Da. Se poate.
- Mergem? - Da.
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam
Sincronizarea 720p WEB-DL: PoLL11 @ www.titrări.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Thanks www.addic7ed.com