Acum câteva luni, am aflat că am o soră geamănă,
iar ea mi-a cerut să-i iau locul,
să păstrez secretul cât o caută pe mama noastră adevărată
şi să încerc să rămân în viaţă.
Puneţi-vă în locul meu.
Cât aţi mai continua jocul minciunii?
Anterior în Jocul Minciunii
Eşti o ticăloasă
răzbunătoare.
Ai terminat aici.
Ce ţi-a mai spus Ted?
Vreau ca trecutul să rămână trecut.
Am avut parte de suficientă dramă.
Nu am nevoie de mai multă.
Aş prefera ca Rebecca să nu fie cuibărită pe canapeaua mea,
acasă la mine, făcându-şi confidenţe cu soţia mea.
Poate avem nevoie de o pauză.
Te desparţi de mine?
Da, aşa cred.
Cred că Sutton e moartă.
Şi sunt aproape sigur că ştiu cine a omorât-o.
Poate o mamă biologică ce nu doreşte să fie găsită.
Annie Hobbs.
E vorba de Annie Hobbs. A evadat.
Îmi pare rău.
Am nimerit într-un moment prost?
Sutton!
Trăieşti!
Tocmai am nimerit în momentul comemorării mele?
Pentru că dacă aşa este, trebuie să recunosc...
Sincronizarea e cam proastă.
Sutton, eram înnebuniţi aici.
Da, la fel şi eu.
Unde naiba ai fost?
Ţi-am lăsat sute de mesaje.
Ţi-a trecut prin minte cumva să dai un semn să ştim că eşti bine?
Aş fi făcut-o dacă puteam, Ethan.
Ei bine, nu ştiam
că bine starea mea e o îngrijorare
pentru persoane care cred că sunt, cum ai spus?
O ticăloasă răzbunătoare.
E o prostie să ne faci să fim aşa îngrijoraţi.
Venind chiar şi de la tine.
Cineva a lăsat asta acasă la tine,
în seara în care ai dispărut.
A venit împachetată într-un cadou
cu o bucată din rochia pe care o purtai în acea seară.
Îţi sună familiar?
Ethan...
Nu, e în regulă.
Vreau doar să ştiu la ce se gândeşte.
Adică acum e
prima dată când auzi
despre asta, nu?
Ce vrei să spui, Ethan?
Că eu am scris biletul?
Că face parte din vreun
plan nebunesc să mă răzbun pe voi pentru că
m-aţi înjunghiat pe la spate?
Nu ştiu cine a scris biletul,
dar un lucru e adevărat.
Cineva chiar a încercat să mă omoare.
The Lying Game 1x13 Bucuroşi să mă vadă
Traducere şi adaptare: Miss Monnyy Sync by Bibanu
Asta îmi readuce la viaţa amintiri frumoase.
Unde altundeva am putea merge?
Părinţii mei...
Adică Ted şi Kristin
ar putea veni acasă oricând.
Ce mai fac?
Sunt bine.
Tot nu te-ai spus ce s-a întâmplat în acea seară.
Eram în drum spre petrecere şi...
Cineva a apărut de pe bancheta din spate şi m-a prins.
Atunci ai intrat în apă?
De unde ştii asta?
Din cauza maşinii familiei tale...
Au găsit-o poliţiştii şi au scos-o din lac ieri.
Emma şi-a asumat răspunderea.
Nu contează.
Ai văzut cine te-a atacat?
Nu, nu.
S-a întâmplat foarte repede
şi n-am putut vedea chipul persoanei.
Bine, ştiu că vă suna nebunesc,
dar noi credem
că Annie Hobbs a avut ceva de-a face cu asta.
Nu, sunteţi pe lângă.
De fapt, dacă există vreo persoană care să nu fi încercat să mă omoare,
ea a fost aceea.
De ce eşti aşa sigură?
Pentru că mama noastră a fost cea
care mi-a salvat viaţa.
Ţi-am văzut maşina la club
când plecam cu Laurel.
Ce făceai acolo aşa de târziu?
Am vorbit cu Alec despre ceva.
Am pierdut noţiunea timpului.
Cum mai e Laurel?
E o fată de 16 ani căreia i-a fost frântă inima pentru prima oară.
E distrusă.
Cum mai merge cu Rebecca?
E o situaţie dificilă cu Phyllis şi Char.
Cred că are nevoie de cineva care s-o asculte.
Totuşi, e ciudat că a venit la tine.
Abia vă cunoaşteţi.
Asta se va schimba în curând.
Ştii baletul de binefacere
pe care îl organizez cu Phyllis în fiecare an?
Da, acela în care Phyllis se oferă voluntar în curtea din spate,
iar tu faci toată treaba.
Da, acela.
Ei bine, Rebecca s-a oferit
să-i ia locul lui Phyllis.
Cred că îşi doreşte cu adevărat să fim prietene.
E un lucru bun.
Nu îmi amintesc impactul său când m-am scufundat în apă,
dar ultimul lucru pe care mi-l amintesc e că m-am trezit într-o cameră de motel.
Şi acolo era ea.
Annie?
Mama noastră?
Serios?
A fost atât de drăgăstoasă.
A avut grijă de mine,
a mers la restaurantul de lângă să-mi aducă mâncare...
Ţi-a spus cum a ajuns acolo?
Adică tu erai
prinsă într-o maşină sub apă.
A spus că mă urmărea în acea seară.
Şi a văzut accidentul şi că mă scufundam
şi apoi l-a văzut pe un tip cu părul închis
înotând până la mal şi părăsind lacul.
Nu i-a văzut faţa.
Şi cum ai ieşit?
Ai fi putut să te îneci.
Annie a spus că a intrat în lac
şi m-a scos de acolo.
Credeţi
că inventez asta?
Nu.
Doar că e cam ciudat.
Cineva a încercat să mă omoare!
Ar putea să ne urmărească acum.
Şi Emma e în pericol.
De fapt, toţi suntem
până aflăm cine a făcut asta.
Unde e Annie acum?
E la motelul Range Creek, camera 134.
Am lăsat-o acolo cu o oră în urmă.
Era bine ieri, dar dimineaţa
când am spus ceva despre plecare, s-a cutremurat
şi a devenit o persoană cu totul diferită.
Aşa că am aşteptat până a adormit şi am venit aici.
Deci, dacă Annie e unde spui tu că e,
cred că e foarte important să vorbesc cu ea.
Are dreptate, trebuie să ne grăbim.
Şi tu, Emma, trebuie să te întorci acasă
înainte să observe cineva că ai plecat.
Nu.
După toate astea?
Dacă mama noastră e aici, vreau s-o cunosc.
Şi o vei cunoaşte.
Dar dacă cineva crede că sunt moartă,
nu putem risca să fim văzute împreună.
Şi până se va vindeca tăietura de pe frunte,
trebuie să continui să fii eu.
Bine.
Hai să mergem s-o cunoaştem pe mama.
Nimic.
A dispărut.
Ce surpriză.
Deci, sunteţi gata de plecare sau
vreţi să mergem alături să căutăm iepuraşul de paşte?
Nu!
Era aici.
De ce aş inventa aşa ceva?
Vrei să spui în afară de
a-ţi bate joc complet de trei persoane cărora le pasă de tine?
Thayer.
Bine, acordaţi-mi 5 minute.
Voi verifica la recepţie dacă a văzut cineva ceva.
Ethan, ştiu că probabil nu mă vei crede, dar...
Îmi pare cu adevărat rău
pentru tot ce v-am făcut.
Nu m-am gândit că lucrurile vor...
Da.
Ai dreptate.
Nu te cred.
- 134. - Da.
Ţipă care arată bine.
Are nişte ochi frumoşi.
Totuşi, are o tăietură urâtă pe frunte.
Da, despre ea e vorba.
De fapt vroiam să aflu
despre cealaltă persoană din cameră.
Femeie, la vreo 40 de ani?
Nu am văzut pe nimeni aşa.
Deci tipa cu cicatricea pe frunte
e prietena ta sau ceva de genul?
Pentru că ea e...
Nu, nu e prietena mea.
Ascultă, aş putea
să verific cazările?
Glumeşti?
Având în vedere că lumea vine şi pleacă la diferite ore,
majoritatea plătind în numerar?
Îţi dai seama că aici nu e hotel de lux, da?
Am ajuns!
De ce eşti încă trează?
N-am niciun motiv.
Stăteam,
mă întrebam dacă e prea târziu să-l sun pe Justin.
Laurel.
Nu o să-l implor să ne împăcăm sau ceva.
Vreau să urlu puţin la el,
să-i spun ce javră a fost.
Da. E prea târziu pentru asta.
Ar fi trebuit să anticipez asta, nu?
Adică, relaţia noastră a început cu o minciună.
Părinţi falşi, adresă falsă.
De ce sunt surprinsă că se vede cu alte fete?
Ai dreptate.
Cum te pot ajuta?
Păi...
M-ai putea ajuta
să-i fur maşina şi să o arunc în lac?
Da, nu o să fac asta.
Bine.
Merită să încerc.
Da.
Înţeleg de ce nu mă credeţi.
Da, şi?
Şi amândoi ştim că vechea Sutton
era capabilă să facă lucruri elaborate şi fără inimă.
Vechea Sutton?
Nu mai sunt acea fată.
Şi ar trebui să cred asta pentru că...
Pentru că sunt diferită.
Pentru că...
Dacă treci prin ce am trecut eu,
te schimbi.
Şi după ce am fost atacată,
mi-am dat seama cât de urât m-am comportat.
Vreau doar o altă şansă.
Ca prieteni.
Atât. Prieteni.
Ce s-a întâmplat?
A văzut-o cineva?
Mă tem că nu.
Deci şi tu crezi că mint?
Ştiu că pare o nebunie, dar e atât de convinsă!
Păi, tot ce ştim e ceea ce am văzut eu şi Thayer
în acea cameră de motel, iar asta înseamnă că nu ştim nimic.
Dar dacă e adevărat?
Sau dacă o parte
din ceea ce a spus s-a întâmplat cu adevărat?
Asta înseamnă că există cineva
care e dispus să ucidă
pentru a ascunde faptul că suntem gemene.
Exact asta nu trebuie să faci, Emma.
Nu o poţi lăsa să-ţi umple capul cu prostii.
Nu poţi avea încredere în ea.
Deci ce vom face?
O vom supraveghea.
Şi unde e acum?
Păi, evident nu poate rămâne aici.
Aşa că...
E acasă la Thayer.
De fapt mi-a scăpat că Dan e în afara oraşului,
la pescuit.
Lucru pe care încep să-l regret.
Nu. E în regulă.
E grozav.
Sper că nu e nicio problemă că ţi-am împrumutat halatul.
Niciuna.
E a lui Dan.
Poftim.
Emma ţi-a împachetat astea.
Mersi.
Uite, ştiu că eşti supărat, dar...
Chiar apreciez că mă laşi să stau aici.
E pentru câteva nopţi
şi nu prea am de ales.
Corect.
Greu de crezut, totuşi.
Ce anume?
Păi, ne cunoaştem de foarte mult timp
şi acum e prima dată când îţi văd casa.
Trebuie să te fi lovit foarte tare la cap, nu?
Da. De ce?
Pentru că dacă ţi-ai aminti
de noi doi,
ai ştii de ce nu e surprinzător că n-ai fost aici.
Noapte bună, Sutton.
Neaţa.
Thayer.
Te aşteptai să fie altcineva?
Ethan a trebuit să meargă la şcoală
şi m-a rugat să trec pe aici.
Ţi-am făcut ouă.
Mersi.
N-ai pentru ce.
Nu pot sta prea mult.
Ethan a spus că o să vină la prânz.
Între timp, ţi-am adus câte ceva.
Mâncare,
reviste, telefon cu cartela...
Cât eşti singură
ar trebui să rămâi înăuntru
şi evident, să nu deschizi nimănui.
Desigur.
Da.
Auzi, Thayer...
Da?
Uite, ştiu că nu a...
fost chiar grozav cum s-au terminat
lucrurile în L.A.
- Vreau să ştii... - Lasă-mă să ghicesc.
Apreciezi tot ce am făcut pentru tine,
preţuieşti prietenia noastră şi susţinerea din partea mea
şi nu ştii
ce te-ai face fără mine.
O spui că şi cum ar fi un lucru rău.
Păi, poate pentru mine este.
Thayer...
Sutton, lucrurile nu s-au sfârşit bine
între noi în L.A dintr-un motiv.
Ştiai ce simt pentru tine, dar totuşi
te-ai culcat cu mine doar ca să te întorci la Ethan.
Îmi pare rău.
A fost o greşeală şi dacă aş putea
- da timpul înapoi... - Ştii ce?
E cam târziu pentru asta.
Deci te-am pierdut şi pe tine acum?
N-am spus asta.
Ce vrei să spui?
Păi, sunt aici, nu-i aşa?
Mulţumesc. Mulţumesc.
Nu-mi mai mulţumi, Kristin.
Sincer, mă bucur să ajut.
În plus, ne dă o şansă să recuperăm.
Exact la asta
mă gândeam şi eu.
Bună.
Bună, fetelor.
Bună.
Bună, Rebecca.
Se pare că dau peste tot de tine.
Da, ajut la evenimentul de binefacere.
De fapt, Rebecca are o idee grozavă
pentru distracţia de la petrecere.
Ştii că a lucrat în industria muzicală în L.A?
Nu, nu ştiam.
Mă gândeam că ştiu câţiva
artişti tineri care ar fi dispuşi
să cânte la eveniment doar pentru apariţie.
E bine. Copiilor le va place asta.
Vor crede că e praf.
Ce, copiii din ziua de azi nu mai folosesc expresia asta?
Trebuie să răspund.
Rebecca Sewell.
Da.
Scuze.
Puteţi aştepta puţin?
Nu-mi spune că nu ţi-e foame.
Când ai spus că îmi aduci prânzul,
nu mi-am dat seama că te refereai la mâncarea de la cantină de la şcoală.
Am găsit-o!
Pe cine?
Pe Annie Hobbs. E aici.
Sau cel puţin a fost.
Mă duceam la o şedinţă
şi apoi mi-a trecut prin cap că dacă
motelul de doi bani nu are un
sistem de supraveghere, ar putea avea restaurantul de alături
cu care împarte aceeaşi parcare.
Din fericire, am putut să farmec
o femeie de 80 de ani
să-mi permită accesul la înregistrări.
Şi priviţi.
Dumnezeule.
E Annie.
Se pare că unele persoane ar trebui să înceapă să-şi ceară scuze
până când le voi spune să se oprească.
Ei bine, am vorbit cu Char.
A spus că tatăl ei
îşi cere scuze pentru orice
şi s-a oferit chiar să-i cumpere un ponei.
A întârziat cu câţiva ani.
Nu, se gândeşte la asta.
Doamne. Uite cine e aici.
- Cine? - Ryan Harwell.
Bogat, arogant...
Îl urăşti. Cum poţi uita asta?
Mads Rybak.
Ce surpriză.
Mă îndrept spre ora de istorie, Ryan.
Ce e aşa surprinzător?
Ei bine, trebuie să fii
puţin surprinsă să mă vezi.
Sutton.
Bună.
Asta e
cel mai frumos lucru pe care mi l-ai spus vreodată.
Dacă tot era vorba, Ryan, ce cauţi aici?
N-ar trebui să fii la vreun internat elegant?
Am fost. Din nefericire, după mai mult de un an,
academia a decis că
nu mai au ce să-mi ofere.
Te-au dat afară, nu?
Da.
Sunt destul de sigur că e din cauza rechinului ciocan
pe care l-am pus în piscină.
În fine...
Mă bucur că m-am întors.
Acum pot în sfârşit să te invit la o a doua întâlnire
la care m-ai pus să aştept.
Da, nu cred că se va întâmpla aşa ceva.
Pare corect.
Ai ora de istorie.
În plus am întregul an şcolar
să te fac să te răzgândeşti.
Doamne. Îţi vine să crezi?
Ce? Era drăguţ.
Drăguţ?
Sutton, îl urăşti.
Îţi aminteşti în clasa a 9-a când ai spus tuturor
că ai văzut-o pe mama lui cumpărându-i blugii de la raionul de copii?
Aşa a fost?
Da.
Păi, cu siguranţă s-a maturizat.
Poate s-a schimbat.
Uneori oamenii pot face asta.
Tu cu siguranţă.
Ryan? Mă îndoiesc.
Dan mi-a lăsat un mesaj că se întoarce mai devreme,
deci trebuie să găsim alt loc în care să rămână Sutton.
Nu mă deranjează.
I-ai spus?
Nu. Am încercat s-o sun pe telefonul care i l-a dat Thayer,
dar n-a răspuns.
Nu crezi că s-a plictisit
şi a decis să facă o prostie, nu?
Sutton Mercer?
Nu. Niciodată.
Da, mă întrebam dacă aş putea
aduce platourile alea.
Sunt în drum spre antrenamentul la tenis.
E un moment bun acum?
Grozav.
Bine. La revedere.
Ce faci acasă?
Mă simţeam rău
şi am venit acasă să fac o baie.
Îmi pare rău. Ai febră?
Nu. De fapt, mă simt mult mai bine.
Lasă-mă să verific dacă eşti caldă.
- Nu, e în regulă, sunt bine. - Stai o secundă...
Nu mă atinge, bine?
Sutton.
Nu-mi pasă cât de rău te simţi.
Să nu-mi mai vorbeşti în halul ăsta niciodată.
Ce naiba faci aici?
Am venit acasă să fac o baie şi... alte lucruri.
Asta nu e doar o prostie, e şi periculos.
Cum ai intrat aici?
Vrei să te relaxezi? E în regulă.
Nu, nu e!
Şi cum ai putut să vorbeşti cu Kristin aşa?
Încerca să aibă grijă de tine!
Acum îmi vei da lecţii
despre cum să vorbesc cu mama?
Nu înţelegi, nu-i aşa?
Ai atât de multe şi iei totul drept bun.
Şi de fapt eu...
Nu, te rog, continuă. Vreau să te aud spunând-o.
Nu crezi
că merit toate astea.
Nu asta vroiam să spun.
Poate am luat unele drept bun,
dar asta nu e treaba ta.
Şi ştii ce?
Mai devreme sau mai târziu rana se va vindeca.
Ce vrei să spui?
Când îmi voi relua viaţa,
ceva îmi spune că speri
că voi găsi un mod să te las să rămâi pe aici.
Şi vrei să crezi sau nu,
acelaşi lucru vreau şi eu.
Serios?
Glumeşti?
Emma, asta ar fi grozav.
Emma, eşti sigură că e fără cofeină?
Pentru că aş putea să jur că simt cofeină.
Da, e fără cofeină.
Chiar am urlat la barman, cum mi-ai spus.
Eşti sigură că e cel mai sigur loc pentru tine?
Da. Dan e în rulotă
şi Thayer rămâne cu mine până târziu la cabană,
dar până atunci, trebuie să...
Bun, rochia nu-ţi vine bine.
Pardon?
Adică, e drăguţă.
Doar că rochia asta e mult mai sexi.
Chiar dacă aş purta rochia aia, îţi dai seama
că tot nu vii la petrecere?
Nu-mi aminti.
Sutton, scumpo, eşti gata? Plecăm în curând.
Vin imediat.
Trebuie să plec.
Te rog să-mi promiţi că nu ieşi în evidenţă de data asta.
O să mă străduiesc.
Două bilete la Tchaikovsky?
Destul de scumpe, nu crezi?
E Prokofiev.
Serios? Pentru că sună ca o marcă de vodkă.
Bun, înţeleg.
Mads, ştiu ce crezi despre mine.
Ai fost destul de clară acum câţiva ani, tu şi Sutton.
Nepoliticos, egoist, iresponsabil...
Da, dar m-am schimbat.
Nu tu ai tocmai a fost exmatriculat din cauza unui rechin în piscină?
Uneori schimbarea e elementară.
Ei bine...
Unde e petrecerea?
Te descurci?
De fapt mă gândeam cum aş putea să mă simt mai rău de atât.
Acum ştiu. Ne vedem acasă.
Nu, nu, nu.
Ştiu prin ce ai trecut,
dar nu e o soluţie să fugi acasă.
Şi ce? Ar trebui să rămân aici să mă simt ca naiba,
prefăcându-mă că totul e în regulă?
Doar... Rămâi să vezi cum evoluează lucrurile.
Ai putea fi surprinsă.
Alo?
Fir-ar!
Te superi dacă mă ascund aici cu tine?
Chelnerul ciudat
tocmai m-a invitat să merg în camping cu el.
- Sigur, doamna Sewell. - Te rog, Laurel,
nu-mi spune aşa. Spune-mi Rebecca.
Îţi place muzica?
Da. Câţiva din ei merg la şcoala mea.
Le-am cumpărat albumul anul trecut
şi l-am ascultat încontinuu vreo două luni.
Cum ai reuşit să-i aduci?
Şi-au înregistrat EP-ul în studioul unui prieten.
Tare.
Sper să nu depăşesc limita,
dar eu cred că eşti destul de talentată şi tu.
De unde ştii? Nu că aş...
Te-am auzit din greşeală acasă la tine ieri.
- Te-am auzit cântând. - Doamne, cântăm?
Da şi destul de bine, aş putea adăuga.
Deci de ce nimeni
nu ţi-a înregistrat deja EP-ul?
Ei bine, eu iubesc muzica şi cântatul,
doar că nu-mi place s-o fac în faţa lumii.
Îmi pare rău să aud asta.
Pare cam egoist din partea ta
să ţii talentul ăsta pentru tine, nu crezi?
Spuneam şi eu.
Thayer.
Thayer, îmi pare rău. Ştiu că n-ar fi trebuit să vin,
dar eram foarte speriată şi nu ştiam unde să merg.
Nu-i nimic. Îţi sângerează fruntea din nou.
Da, m-am lovit când vroiam să ies.
- Ai văzut cine intrase în casă? - Nu.
Am crezut că s-a întors Laurel de la petrecere, dar...
Ai făcut ce trebuia,
dar acum trebuie să plecăm de aici.
- Mersi. - Cu plăcere.
Unde mergem?
Ne vom gândi la ceva. Haide.
Sutton. Scumpo, ce faci aici?
Te simţi rău iar?
Nu, n-are nimic. E în regulă.
Ne vedem înăuntru.
Sutton, ce e?
Ai băut?
Nu.
Vreau să te întorci
să mă asigur că totul e în regulă.
- Doamne. - Am căzut şi m-am lovit.
Nu-i nimic.
De fapt,
mă simt grozav.
E o tăietură urâtă.
Cum ai spus că ai făcut-o?
Mergeam la maşină
să-mi iau un ruj şi m-am împiedicat de bordura.
Aş putea da vina pe tocuri,
dar cred că sunt cu capul în nori.
Rebecca a găsit asta în dulapul de prim ajutor.
Bun.
Nu te mişca.
Bun.
Nu te mişca.
Gata.
Am terminat?
Momentan, dar sunt sigură că tatăl tău va dori
să se uite mai bine la tăietura când ajungem acasă.
Grozav.
Promit să am mai multă grijă,
dar acum trebuie să fac ceva.
Mulţumesc.
Bine.
Stai, vrei să facem
schimb de haine acum?
Da. Ce mai e de făcut?
Părinţii ei au văzut tăietura.
Multă lume a văzut-o.
Pentru toată lumea de la petrecere,
Sutton e din nou Sutton.
Şi tu eşti doar...
Ei bine...
În fine, ştiam că trebuia să se termine, nu?
Aşa că...
Dacă nu te superi, am putea schimba hainele
înainte ca oricine a scris biletul să încerce să ne omoare pe amândouă?
Da, bine.
Laurel.
Ce faci, scumpo, e totul în regulă?
Da, dacă nu te superi,
eu cred că mă duc acasă.
Înţeleg.
Îmi puteţi acorda puţină atenţie, oameni buni?
La melodia următoare vom avea nevoie
de puţin ajutor.
Şi s-a dovedit că bună mea prietenă, mentorul nostru, Rebecca Sewell
ne-a informat că cineva de aici
ar putea să ne acorde o mână de ajutor.
Nu vreau
să o fac să se simtă prost spunându-i numele,
dar dacă doreşte să urce şi să ni se alăture...
Ce melodie cântăm?
Ştii What Money Paid For?
Da.
E talentată, nu?
Cine şi-ar fi dat seama?
Eu mi-am dat seama, de fapt.
Faci o impresie bună
în prima ta săptămână de când te-ai întors.
Nu asta era intenţia mea.
Sunt recunoscătoare că am ocazia să ofer un nou început.
E o melodie drăguţă.
Da.
Eu le prefer pe cele liniştite.
Alec Rybak,
vrei să dansez cu tine?
500 de dolari?
Ryan, am aşteptat să câştig biletele alea toată seara.
Ce vrei să fac, să mă dau la o parte?
De fapt, da, asta vreau.
Şi vrei să mă privezi de plăcerea de asista la artă?
E egoist din partea ta, nu crezi?
Ştiu că tu crezi
că ceea ce faci e fermecător sau în fine,
dar nu e drăguţ să arunci în stânga şi în dreapta cu banii tăticului.
De fapt, ne faci doar să ne pară rău pentru tine.
Laurel!
Am verificat uşile şi ferestrele.
Ştiu că Sutton a spus că a intrat cineva.
Nu crezi că inventează?
În aceste momente, cine mai ştie?
Deci presupun că asta e tot.
Sutton îşi primeşte viaţa înapoi.
Da.
E cam greu de crezut.
Sunt doar eu din nou.
Emma Becker.
Cum te simţi?
Uşurată, mai mult.
A fost distractiv cât a durat.
O parte.
Dar...
Până la urmă,
am rămas cu tot ce aveam nevoie.
Ai întârziat.
Te-am văzut vorbind cu Ryan Harwell.
Se întâmplă ceva între voi?
Ar vrea el.
Are un accent exotic,
o maşină tare, va moşteni un întreg imperiu de restaurante.
Credeam că ţie şi prietenelor tale
v-ar plăcea asta, mai ales lui Sutton.
Sutton îi urăşte accentul.
Crede că sună ca Mary Poppins.
Deci ce crezi?
Ai cam dispărut în seara asta.
Da, îmi pare rău.
Am avut o problemă.
Sutton mi-a spus că a căzut.
I-ai văzut fruntea?
Da. Totuşi, cred că va fi bine.
Hai la culcare.
Era să uit.
Ai comandat pizza?
Nu.
Ţi-a fost livrata una,
şi era deja plătită.
Alo?
Mi-ai primit pizza?
Da.
Da,
nu eram sigur ce topping îţi place,
aşa că am ales brânză
şi nişte bilete la balet îngrozitor de scumpe.
Drăguţ.
Mads, aveai dreptate mai devreme.
Mă comport cam necioplit,
mai ales când vreau ceva.
Pot fi needucat, imatur, neliniştit
şi uneori arunc cu banii lui tata,
ceea ce e complet nelalocul lui.
În fine, biletele sunt ale tale.
Serios?
Ce s-a întâmplat cu dragostea pentru artă?
Nu există aşa ceva.
De fapt, urăsc artă.
În fine, e târziu,
aşa că te las să te culci.
Ryan, stai.
Da?
Baletul e săptămâna viitoare
şi Char, persoană cu care aş merge în mod normal
e plecată, aşa că...
Dacă doreşti să mergi cu mine,
ca prieteni...
E grozav.
O să ne distrăm de minune.
Voi face rezervare
pentru cină înainte, oriunde vrei tu.
Ai auzit partea cu "că prieteni", nu?
Scuze, Mads, se întrerupe.
Ryan?
Alo?
Mersi.
Eram cam emoţionată, dar da...
În fine, o seară plăcută.
Noapte bună.
Justin, ce faci?
Te-aş fi sunat, dar ştiam că n-ai răspunde.
Laurel, fata cu care m-ai văzut nu reprezintă nimic.
Şi adevărul e că n-a existat nimeni altcineva.
Grozav.
Asta ar trebui să mă facă să îţi sar de gât?
Justin, ceva
extraordinar s-a întâmplat în această seară.
Am cântat în faţa unei mulţimi de oameni.
Ei au aplaudat.
Ştiu.
Te-am privit din casă.
Ai fost minunată.
Vrei să-mi faci o favoare?
Nu-ţi mai bate joc de mine.
Toate minciunile,
comentariile sarcastice,
toată tâmpenia dintre tine şi tata..
Ştiu. Ar trebui...
Probabil ar trebui să-ţi spun adevărul.
Probabil?
Justin, îmi datorezi adevărul!
De fapt, ştii ce?
Asta e. Asta e şansa ta.
Spune-mi ce se întâmplă sau dispari naibii din viaţa mea.
Tatăl tău a omorât-o pe mama.
Bine?
Ce?
Era pacienta lui.
Eu eram un copil.
Într-o seară, luăm cina şi ea nu se simţea bine.
A ajuns la Urgenţă.
Se pare că era apendicită.
Justin, oamenii mor pe masa de operaţii mereu.
Asta nu înseamnă că tata...
Nu.
El a dat-o în bară.
Operaţia era de rutină.
Ea trebuia să fie bine.
Dar toţi au spus că în acea seară
se întâmplă ceva cu tatăl tău.
Se pare că a primit un telefon
şi după aceea, a devenit agitat şi distrat.
După aceea, mama era în camera de recuperare
şi au observat că nu respira.
Au încercat să-l sune pe tatăl tău, dar el nu era acolo.
Nu l-a găsit nimeni.
Se pare că n-a rămas la toată operaţia.
L-a lăsat să termine pe un stagiar,
în vreme ce el s-a dus Dumnezeu ştie unde.
Totuşi, a fost un accident.
Asta au spus şi ei.
I-a tăiat din greşeală o arteră.
Dar dacă asta e adevărul,
de ce s-au grăbit aşa să nu ajungă în instanţă?
Şi în acele momente,
tata era atât de beat mereu
şi habar n-avea ce semnează.
Stai, asta înseamnă că părinţii tăi n-au murit într-un accident de maşină?
Ceea ce înseamnă că ai venit în Phoenix să
te răzbuni pe tatăl meu?
Doamne.
Nu a fost un accident
că ai dat peste mine în parc în ziua aia, nu?
Sunt atât de multe să-ţi explic.
Dacă ai putea să mă asculţi...
Nu!
Cine eşti?
Măcar te cheamă Justin Miller?
Te-am minţit în legătură cu multe lucruri.
Nu cred că am avut de ales.
Mereu ai de ales.
Ştiu asta acum.
Te rog, îţi pot explica...
Nu.
Vreau să pleci.
Înainte să chem poliţia.
- Alec. - Da?
Ce faci?
Avem o echipă de curăţenie care vine dimineaţa.
E în regulă.
Mă bucur să ajut.
Ce?
Nu ştiu. Doar că Alec Rybak
pe care l-am cunoscut în liceu era mai bun
la făcut mizerie decât la curăţat.
Da, acum se pare că mi-am petrecut
jumătate din viaţa mea de adult curăţând după alţii, aşa că...
Şi mai spun că lumea nu se schimbă.
Ascultă, Rebecca, trebuie să vorbim despre ceva,
ceva ce mă deranjează.
Alec, ce am spus mai devreme?
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Am înţeles.
Doar că amândoi ştim
ce tip eram în trecut şi...
Ştiu că am fost nechibzuit şi un bătăuş.
Avem două opţiuni.
Am putea să continuăm să discutăm despre asta,
să-ţi ceri scuze şi să încerci să refaci
toate greşelile şi să readuci amintiri dureroase...
Sau?
Sau am putea să o luăm de la început
şi să vedem ce iese.
Nu pare mult mai distractiv?
Cât de grozavă a fost Laurel?
Am ştiut întotdeauna
că are o voce frumoasă,
dar era atât de timidă când venea vorba de cântat.
Da, ştiu.
De unde a moştenit asta?
Acum, tu, domnişoară eşti foarte norocoasă.
Nu vei rămâne cu o cicatrice.
Eşti sigură că ai făcut-o în seara asta?
Da. De ce?
Pentru că având în vedere modul de vindecare,
pare că o ai de câteva zile.
Mă vindec foarte repede.
Ţi-am păstrat o bucată
de tort cu glazură albă, preferatul tău.
Mulţumesc. Arată grozav.
Îl vei mânca în faţa noastră?
Sau îl vei împărţi cu tatăl tău?
Nu stiu. Pari
mai slab decât îmi aminteam.
Auzi la tine.
Asta venind de la fiica mea care seamănă cu Rocky Balboa.
Traducere şi adaptare: Miss Monnyy Sync by Bibanu