Досега в "Експериментът":
Машината е шансът ми да се върна у дома.
Уолтър не иска да ми помогне. Ще се обърна към Уолтърнат.
Трябва да отида в другата вселена.
Ръцете на тила! - Не мърдайте!
Във вселената ни дойдоха променящи се от вашата страна,
изпратени от министъра. - Ще разберем това в щабквартирата.
Само ние знаем, че си тук.
Дойдох, защото се нуждая от помощта ви, за да се върна у дома.
Ще направя всичко по силите си,
но трябва да се върнеш в другата вселена и да им кажеш,
че който стои зад това, е заплаха и за нас.
Разследваме историята на човек, заключен в склада.
Ами ако е прав? - Ами ако не е?
Трябва да кажем на Бройлс.
Идват към вас. - Ще ги очакваме.
Казвам ви, правите грешка. Министърът заличава следите си.
Полковник Бройлс.
Г-н Министър. Какво правите тук?
Разбрах, че имате задържан. Агент Линкълн Лий от другата страна.
Точно така. Кой е този?
Погрижете се агент Лий да бъде освободен.
Колкото до останалото, най-добре да говорим насаме.
Променящи се? Сигурен ли сте? - Иначе не бих бил тук.
Ако са се внедрили в министерството,
значи всеки клон на правителството ни в уязвим.
Предполагате, че в отдела... - Смятаме, че агент Мърфи е бил от тях.
Ще разберем със сигурност след аутопсията.
Знаем ли кой ги е изпратил. - Не.
Не знаем и какви са целите им.
Скоро може да разберем нещо.
Дънам и Лий проследяват последното обаждане на Мърфи.
Познавам Мърфи от академията. Винаги е действал по правилата.
Просто имам предчувствие, че другия Линкълн казва истината.
Сигурно защото има лице, вдъхващо доверие.
Мисля, че изглежда странно. - Ти изглеждаш странно.
Не мърдай. - Горе ръцете.
Знаете ли какво е тя? - Променяща се.
Някога беше обикновено човешко същество, като всяко друго.
Докато не сте я убил. - Тя не е мъртва.
Макар в известен смисъл да беше.
Предполагам, че това е чувството да имаш дете.
Да обичаш, както обичат родителите. - Сигурно сте много горд.
Така е.
Гордея се с всички тях. Досега са 47.
И всеки от тях е идеален.
Много съжалявам. - Какво му правите.
На нея! Не е ли очевидно?
Убивам я.
Защо го направихте?
Защото не ме познавате и не знаете на какво съм способен.
Щом съм способен да причиня това на някого, когото обичам,
представете си какво ще сторя с хора, на които не държа.
Какво искате? - От вас ли? Нищо.
Вие нямате властта.
Отведете ме при лидера си.
Как е сиренето? Напои ли се?
Агент Дънам.
Здравей.
Вижте, сферична пастърма.
Гладна ли сте? - Не, благодаря.
Търся Астрид. - Здравей.
Уолтър откри молекулярната гастрономия.
Втечних месо и го поставих в алгинат.
Много е... - Отвратително.
Това е проблемът с науката - не всеки експеримент е успешен.
Но възлагам големи надежди на пармезановия сладолед.
Денят ви е бил забавен? - От най-забавните. Какво има?
Надявах се да направиш за мен.
Можеш ли да провериш тази кръвна проба в международните бази данни?
Нещо определено ли търсиш? Не знам. Име, генетичен маркер.
Всичко необичайно.
Какво става? Изглеждаш разтревожена.
Помогнах на Питър и Линкълн да преминат в другата вселена.
След като Уолтър отказа на Питър да му помогне да си иде,
той реши да потърси помощ от Уолтърнат.
А Линкълн разследва променящите се.
Какво общо има това с кръвната проба?
Вероятно нищо, но ми се обади, ако откриеш нещо.
И ми пожелай късмет. - Къде ще ходиш? Защо ти е късмет?
Бройлс не знае, нали? - Вече трябваше да са се върнали.
Ще му кажа какво става. - Късмет.
Какво знаем? - Нищо, освен, че е за жълта книжка.
Самоличност? - Няма документи.
Проверихме биометричните му данни във всички бази данни.
Заради акцента му се свързахме дори със Скотланд ярд.
Засега няма нищо. - Открихте ли нещо на мястото?
Беше разчистил, преди да отидем. От научния отдел правят оглед.
Знаеше, че ще отидем, очакваше ни.
Отведете го за разпит. Ще се срещнем там.
Този път използвайте стаята за разпити, а не някой килер.
Да, сър. - Да, сър.
Благодаря.
Чу ли, че водят заподозрян? - Какъв заподозрян?
Човекът, който опита да ни убие и който е изпратил променящите се.
Ескортът ви ще пристигне скоро. - Благодаря.
Какъв ескорт? - Заминаваме.
Най-сетне можем да получим отговори.
Трябва да участваме в разпитите. - Не. Уолтърнат реши да ми помогне.
Не мисля, че ще е честно да му казвам как да върши работата си.
Значи това е? Получил си каквото искаш?
Точно така. Той ще ви каже каквото е разбрал при разпитите.
И ти получаваш каквото искаше. Сега искам да се върна отвъд,
да проуча чертежите... - Трябва да участвам в разследването!
Изгубих партньора си. - А аз изгубих вселената си.
Страх те е. - Да. Боя се,
че с всеки изминал ден тук, хората, които обичам, се отдалечават от мен.
Остави ги да си свършат работата. Няма с какво да помогнеш тук.
Стаята за разпит готова ли е?
Какво има?
Познаваш ли го?
Аз съм полковник Бройлс. Искам да ви задам няколко въпроса.
Сигурен съм, че имате много въпроси.
Но се съмнявам, че мога да отговоря на който и да е.
Пък и нямаме много време.
Мисля, че ще искате да избегнем ненужната смърт.
Не се поддаваме на заплахи.
Не бих го нарекъл така.
Приемете го като застрахователна полица.
Мой агент, представящ се за д-р Файет бе изваден от строя.
Над бюрото му има осветително тяло.
Махнете рамката. Там ще откриете хард диск.
Имате 12 минути да ми го донесете.
12? - Не се тревожете.
С хеликоптер ще отидете и ще се върнете
за 10 минути.
Какво има на хард диска? - Вървете.
Ще се обадим на връщане. - Нищо, което да ви интересува.
Но съм сигурен, че ще копирате съдържанието му, преди да ме пуснете.
Преди да ви пуснем? Разбира се.
Да желаете нещо друго?
Не бих възразил на чаша чай.
Мислех, че си отивате у дома.
Знам кой е този човек.
Казва се Дейвид Робърт Джоунс. - Продължавай.
Учен е. Занимавал се е с биотехнологии и генетични оръжия.
Ако е така, ще знаем за него, а го няма в никоя база данни.
Защото не е от вашата вселена. Преминал е от другата страна.
Защо си толкова сигурен?
Сам каза, че тук нещата са различни от твоята времева линия.
Нека говоря с него. - Не мисля, че това ще е разумно.
Носите ли чая ми? - Едва ли.
Но искам да ви задам няколко въпроса.
Странно, последният, който ме посети, каза същото.
Не сте от тук, нали? - Акцентът ли ме издава?
Не, белезите.
Видя ли това? Пулсът му се учести.
Последният път, когато те видях, се разпадаше на молекулярно ниво,
заради бягството ти от немски затвор.
Трябваше да те увият в превръзки, за да не се разпилееш по пода.
Изглежда си открил начин да се излекуваш.
Може ли да попитам как? С някакво присаждане на ДНК ли?
Никога не съм ви срещал.
Не, но аз съм срещал теб.
Къде?
Когато премина от своята вселена в тази.
Създаде портал.
Аз съм човекът, който го затвори върху теб.
Порталът те разполови.
Интересна история.
Но ето, че съм цял-целеничък.
Мисля, че времето ви изтече.
Бройлс. - Сър, обади се жена,
която твърди, че очаквате обаждането й. Била приятелка на г-н Джоунс.
Свържи ме.
Министър Бишъп също ли е на линията? - Кой се обажда?
Г-н Джоунс чува ли ме?
Чува ви.
Какво искате? - Само да слушате.
Д-р Самюълс, да сложа ли инжекция против тетанус на момиченцето?
Няма нужда. Не мисля, че ще оцелее.
Да?
Сър, може ли да поговорим? - За Питър и агент Лий ли?
Знаете?
Че си им помогнала да преминат без разрешението ми ли?
Да, знам. Получих съобщение от другото ми аз.
И той е изумен колкото мен.
Добре ли са? - Да.
Ще обсъдим неподчинението ти, след като разрешим проблема.
Какъв проблем? - Седни.
Чувала ли си за Дейвид Робърт Джоунс?
Не. - И аз не го бях чувал.
Бил е в затвор във Франкфурт за разкриване на държавни тайни.
Избягал е преди три години и явно е открил път към другата страна.
В спешното е имало 16 души. Всички са мъртви.
Каза, че ако не го освободим до 14 минути,
следващото нападение ще е по-лошо. Какво да направим, сър?
Пригответе го за освобождаване. - Какво? Не говорите сериозно.
Разбирам загрижеността ви, но няма как да позволя
да продължи да напада цивилни мишени.
Смятате ли, че така ще бъде по-малко опасен?
Кажи им, че идеята е ужасна.
Коя идея? - Ще пуснат Джоунс.
Знаем ли какво има на хард диска?
Явно има достъп до правителствените сателити. Астрид проверява данните.
Ще го държим под постоянно наблюдение.
Може дори да получим предимство.
Може да научим с кого работи и къде са другите променящи се.
Можем да го следим с вътрешен предавател.
Добра идея. - Радвам се, че ви харесва.
Сложих един в чая му.
Агенти Лий и Дънам, организирайте наблюдението.
Бих искал да помогна, ако нямате нищо напротив.
Имате ли възражения?
Не.
Така е по-добре, благодаря. Хард дискът, ако обичате.
За мен беше удоволствие.
Виждате ли нещо? - Да, същото като вас.
Гледаме човек, който знае, че го наблюдават.
Но скоро ще се задвижи. Вижте колко е часа.
Чака да стане обяд, за да се смеси с тълпата и да изчезне.
Ще го чакам.
Изглеждате близки. - Да, близки сме.
Не, не, имах предвид само като партньори.
Не го казвай сякаш ни съжаляваш.
Наскоро се разделих с един човек и плаках на рамото на Линкълн.
Изправи се.
Какво прави?
Предполагам, че това не е обяд.
Всички да бъдат нащрек. Заподозреният извади термос от кошчето.
Екипите да бъдат в готовност.
Здравей. Искаш ли пари?
Сериозно? - Да.
Но трябва да ми помогнеш да раздам всичките.
Осъзнах, че няма смисъл да бъда най-богатия човек в гробището.
Добре.
Този раздава пари!
Виждате ли това? - Да. Какво ли е намислил?
О, не. - Полковник Бройлс, имаме проблем.
Какво има? - Проследяващият софтуер дава грешка.
Сигналите се множат. Виждаме 50 и се увеличават.
Парите. Знае, че го следим.
Сложил е предаватели в парите. - Какво?
Откъде знае какъв сигнал използваме? - По дяволите.
Всички части да се придвижат към площада и да следят целта.
Направете път! Отдел "Експериментът"!
Астрид, можем ли да открием Джоунс? - Не знам кой е неговия сигнал.
Не го виждам. - Май го открих.
Оформя се нова вълна предаватели. в северната част на площада.
По дяволите, изчезна.
Полковник Бройлс, изгубихме го. - Прието.
Всички да се върнат в щабквартирата.
Уолтър, знам, че случилото се днес е неуспех.
Нещо повече. Проникнали са на високо ниво.
Още едно, моля. - Скочът ще промени ли това?
Аз взех решението, Елизабет. Знаех какъв е рискът.
Рискувах и сега Джоунс го няма.
Не мисля, че те разстройва само това.
Прегледал си чертежите, нали? Както те помоли Питър.
Да. Опитах се да видя това, което вижда той -
че машината има повече от една функция.
Че може да го върне в неговата времева линия.
Но не мога да му помогна.
Очевидно другия Уолтър отказва да го направи.
Което е иронично, като имаме предвид миналото му.
Вината не е твоя. Никога не е била твоя.
Но изходът е същия.
Не можах да спася синът ни тогава...
...няма да успея и сега.
Може би аз ще мога.
Може би аз ще успея да помогна на Питър.
Това са файловете от хард диска.
Изглежда г-н Джоунс използва сателит и георадар,
за да събира геологични данни. - Значи търси нещо под земята?
Какво, минерали, нефт? - Нищо, което да изглежда ценно.
Сравних подпапките, за да видя кои са най-проучваните места.
Но засега не откривам нищо особено.
Уведомете ме, ако откриете нещо. - Да, сър.
Може ли да погледна списъка с местата.
Разбира се.
Наистина ли сте от друга времева линия?
Мисля, че да.
Супер.
Линкълн, аз съм. Разпращаме описанието на Джоунс.
Включихме снимки от разпита.
Обади ми се, когато приключиш.
Има ли напредък? - Засега не.
Имаш ли някакви идеи? - Да.
Предавателят на Джоунс...
Как определи честотата на сигнала толкова бързо?
Да не мислиш, че някой от отдела му е казал?
Имаш ли по-добра идея?
Извинете, че ви прекъсвам.
Онзи човек, Питър, твърди, че знае къде отива Джоунс.
Мисля, че търси минерал на име амфилицит.
Намира се най-много под варовикови залежи.
Пренебрегнах значимостта му. - Защото сам по себе си не е значим.
В естественото си състояние е инертен.
Но ако го обработите както трябва, може да бъде енергиен източник.
Откъде знаете? - Защото там, откъдето идвам,
Уилям Бел използва малко количество, за да създаде батерия.
Джоунс открадна батерията. - Батерия, направена от камък?
С това чудо можеш да постигнеш много. - Колко "много"?
Достатъчно, за да пробие дупка във вселената.
Предполагам, че Джоунс е измислил същия процес като Бел
и как да го използва като оръжие. - И затова го търси.
Имате ли идея откъде смята да го добие?
От всички места, най-голямото находище се намира...
Тук. - Долината на река Хъдзън.
Най-много са проучвали кариерата Мохонк.
Свързахме се с кариерата. Казаха, че няма нищо необичайно.
Което означава, че може би сме една крачка пред него.
Свържете се с агент Лий. Искам кариерата да бъде подсигурена.
Да, сър.
На мястото сме.
Подсигурихме главния вход и опразнихме кариерата.
Изглежда изпреварихме Джоунс.
Почвате е непокътната. Няма разкопки от поне два месеца.
Чудесно. Да наблюдаваме хребета..
Заемете позиция на западния край. Никой да не влиза и да не излиза.
Можеш ли да ме свържеш? - Давай.
Над кариерата има черен път.
Ако не го пазите, Джоунс може да мине оттам.
Какъв път? - На север от вас.
Няма път. - В момента го гледам.
Тази карта ли свалихме от хард диска на д-р Файет?
Да. Защо?
В грешната вселена сме.
Коридорът е завършен.
Действай.
Нещо във въздуха от тази страна е по-сладко.
Щом опашката е на запад, времето ще е хубаво.
Ако е на изток, ще е още по-хубаво.
Казах на Астрид, че чадъра няма да й е нужен.
Извинете, д-р Бишъп, имате посетител.
Не сега. Не виждаш ли, че работя върху нещо важно?
Уолтър.
Нали знаеш, че не съм нея?
Разбира се.
Ти си от другата страна.
Не очаквах да те видя отново.
Предполагам е подходящо,
че версия на нашия син ни срещна.
Дойдох заради Питър.
Разбрах, че отказваш да му помогнеш.
Съжалявам, че си пътувала толкова дълго.
Не мога да го направя. Ясно заявих позицията си.
Последният път, когато те видях,
беше дошъл, за да спасиш живота на едно дете.
Сега аз дойдох да сторя същото.
Добре дошли у дома. - За протокола, идеята беше моя.
После ще говорим. Чака ви хеликоптер.
Екипите вече тръгнаха към мястото. Ще се срещнем там.
Колко си загазила? - По скалата от 1 до 10 - много.
Съжалявам. - Ще отмине. Не е за пръв път.
Благодаря.
Сложих мед, вместо захар. Но ако предпочиташ обратното...
Предпочитам с мед.
И моята Елизабет обичаше така.
Идването ми ти припомня много неща.
И аз си спомням нещо.
Спомням си онази нощ, преди 26 години,
когато дойде при мен от другата страна и отведе Питър.
Съжалявам. Не биваше да го правя.
Опитваше се да го спасиш. - Не беше моя работа да го спасявам.
Нямах това право.
Моят Питър вече беше мъртъв. - Ти все още беше баща.
Видях колко го обичаш. Видях силата ти.
Не беше сила, а високомерие.
Оттогава съм наказан заради това.
От кого? - От Бог, от божеството...
Наречи го както искаш.
Заслужил съм си го. Никой не бива да прави това, което сторих аз.
Допусна грешка. Това е човешка черта.
Беше повече от грешка. Разбих вселените.
Потърсих знак за прошка, но не получих нищо.
За мен няма опрощение.
Не вярвам в това.
Прощавам ти, Уолтър.
Простих ти много отдавна.
А щом аз мога да простя, значи може да го направи и Бог.
И двамата изгубихме синовете си.
Не ги видяхме как порастват,
как се влюбват и как имат свои деца.
Но у този Питър има нещо от тях.
Знам, че и ти си го усетил.
Ако му помогнеш...
Той заслужава да се върне при хората, които обича
и които го обичат.
Страх ме е.
Него също.
Идват. - Подсигурете товара.
Задръжте ги.
Да вървим.
Може ли един и за мен? - Мислиш ли, че ти трябва пистолет.
По-добре да се презастраховам.
Залегнете!
Приключихме тук.
Това е Джоунс.
Линкълн, тръгвам след Джоунс.
Дай ми радиостанцията!
Уведоми Бройлс от другата страна. Нека изпрати хора да ме посрещнат.
Оливия, спри! Не следвай Джоунс!
Ако прозорецът се затвори, докато преминаваш, ще те убие!
Моля те, повярвай ми!
Оливия?
Тук съм. - Добре ли си?
Да, добре съм.
Само преди часове помолих Питър да бъде мой пратеник.
Знаех, че въпреки примирието,
между двете ни страни има голямо недоверие -
голяма част от него е насочено към мен.
Знам и истината -
нов вид променящи се са проникнали в световете ни.
Единственият начин да ги победим, е да работим заедно.
Да обединим всичките си ресурси и способности.
Реших, че ако чуете това от безпристрастен човек,
ще го приемете по-лесно.
Но това послание вече не е нужно.
Сега знаем кой е врага.
Само по себе си това е голям напредък.
Сега, след като знаем, че Джоунс може да пътува между вселените,
можем да координираме издирването. - Ще имате пълната ни подкрепа.
Това е чудесно, но ти каза, че малко количество от минерала
може да пробие дупка във вселената. Какво планира?
Доколкото можем да определим, взел е поне 45 килограма.
Права е. Трябва да разберем какво цели.
Но как? Нямаме информация, а досега винаги е на крачка пред нас.
Знаел е, че ще разберем за интереса му към кариерата,
затова премина отвъд. - Взехме устройството за прехвърляне.
Доколкото знаем, той има още много. Силните карти са у него.
Не всички.
Разполагате с мен.
Познавам го.
Видях колко се изнерви, докато го разпитвах
Ако не друго, аз съм променлива, която не е предвидил.
Да, ще трябва да работим заедно.
Но някъде някога, успяхме да го спрем.
И можем да го направим отново.
Трябва да ми кажеш всичко, което знаеш за Дейвид Робърт Джоунс,
с когото си се срещал. - Добре.
Всичко, което си спомняш. - Разбира се.
Ще видя кои стаи са свободни. - Сега ли?
Трябва да започнем веднага. - Не, да го направим утре.
Имам чувството, че не съм спал три дни.
Ще го направим сутринта. - Добре.
В кариерата, ако не беше ти...
Не ми благодари.
Ще изпратя някой да те вземе сутринта.
Да, да, чух те.
Уолтър.
Добре ли си?
Може ли да вляза? - Разбира се.
Искам нещо за пиене, пътят дотук беше дълъг.
Благодаря.
Трябва да знаеш, че майка ти беше прекрасен човек.
Във всяка една от версиите си.
Посетила те е.
Изгубих хората, които обичах.
Представям си как ти липсват на теб хората, които си оставил.
Да, така е.
Ще ти помогна, Питър.
Ще ти помогна да се върнеш у дома.
През последните 25 години мислех само за смъртта на сина си.
Мислех, че знам всичко за загубата.
Но може би затова си тук.
Защото има още неща, които трябва да науча.
Какво?
Прекарах последните дни с другия Уолтър.
Бях изненадан да науча, че не е човекът, за когото го смятам.
Но не съм изненадан, че ти си точно такъв.
Това хубаво ли е?
Да, Уолтър. Това е много хубаво нещо.
Знаеш ли, някога живеех тук.
Първата фаза е завършена. Докъде сме с втората фаза?
Всичко върви по план. Обработваме я.
Скоро ще бъде готова.
Превод Straightese
http://subs.sab.bz