Nu-mi vine să chiţăi ca un şoricel recunoscător şi înfricoşat,
ci să rag ca un leu!
Nu te poţi ascunde, vierme! O să capeţi ce meriţi.
Chiar acum!
Nu ai unde să te duci!
Nu te poţi ascunde de mine.
Te-am prins!
Camionul era pe ruta uzuală, la sud-est.
Şoferul a zis că s-a blocat mecanismul de încărcare.
Am ieşit să văd ce are şi am găsit un cadavru.
- Câte opriri a făcut pe drum? - Nu ştiu sigur.
A plecat la 6:30.
L-a descoperit înainte să ajungă la groapa de gunoi,
altfel nu l-ar mai fi găsit nimeni.
- Putem întoarce cadavrul? - Deja i-am făcut fotografii.
Probele sunt compromise, aşa că ne permitem să o facem.
Să-l întoarcem!
Ce crezi că l-a ucis?
Traducerea şi adaptarea: Felixuca şi Shadow
Nifty Team şi Titrări.ro Comentarii pe www.tvblog.ro
Leonard Louis Drake, 30 de ani.
Ultima adresă cunoscută... Long Street SE, nr. 841,
apartament 201.
Câteva incidente violente, ebrietate la volan,
şi trei incidente de violenţă domestică.
- Un bătăuş ca la carte. - Da.
Adresa e pe ruta camionului de gunoieri.
Să căutăm prin gunoaie.
- Am găsit sânge. - Să chemăm echipa.
Şi aici e sânge.
Echipa criminalistică să vină pe Long Street la numărul 800.
A fost târât pe trotuar după ce a fost ucis.
- Long Street SE nr. 841. - Adresa lui Leonard Drake.
Şi acolo e sânge.
Să îl chemăm pe administrator.
Fiecare chiriaş are un apartament. Doar două sunt neînchiriate.
Avem 25 de apartamente.
Majoritatea chiriaşilor sunt acum la serviciu, cum... vedeţi.
Poliţia vine aici mai des decât am vrea să recunoaştem.
Dar unii dintre chiriaşi... au probleme.
- Ca Leonard Drake? - Ce a făcut?
- Cândva, noaptea trecută. - Doamne! E groaznic!
- Când aţi vorbit ultima oară? - Aseară a fost aici.
Se certa cu Mason... un alt chiriaş.
- Natalie n-a păţit nimic, nu? - Cine e Natalie?
Concubina lui Lenny. E o fată minunată.
Nu se prea pricepea la bărbaţi, dar să nu-i vorbim de rău pe morţi.
- Care e numele ei de familie? - Haverstraw.
Dar nu e acasă. Nu-i văd maşina. Ăsta e locul ei de parcare.
Şi aia e maşina lui Lenny... Fordul Mustang.
Dar nici el... nu mai e aici.
Vrem numele locatarilor şi numerele maşinilor lor.
- Cum a murit Lenny? - A fost ucis.
Nu mă aşteptam...
Deşi nu-s chiar surprins. Nu era un tip prea cumsecade.
Şi Mason, chiriaşul care s-a certat cu Lenny?
Mason Snyder. E avocat, vecin de palier cu Lenny.
Aia e maşina lui.
Vrem să vedem apartamentul lui Lenny.
Am găsit unelte. Arma crimei poate fi a lui Lenny.
- Nathalie a plecat în grabă. - Să-i dăm maşina în urmărire.
Să vină criminaliştii. Poate pe covor sunt pete de sânge.
- E frumuşică. - Ce o fi văzut la el?
- Iubirea e amuzantă. - Cred că tu râzi tot timpul.
Poliţia! Deschide!
L-am întrebat de ce a demontat motorul ăla pe masa din bucătărie.
- Ce a zis? - Nimic.
- Băuse. S-a ridicat şi m-a lovit. - Apoi ce s-a întâmplat?
I-am zis că m-am săturat şi mi-am făcut bagajele.
A venit după mine, m-a înşfăcat şi cred că m-ar fi ucis...
dacă n-ar fi fost Marty.
Marty e vecinul de jos. Apartamentul lui e sub al nostru.
- Martin Burgess de la 101? - Da.
- El auzea mereu tot. - Ce a făcut Marty?
A bătut la uşă şi apoi... Asta l-a oprit pe Lenny.
Apoi m-am temut pentru Marty. Lenny a început să urle la el.
- Atunci a apărut Mason. - Mason Snyder, vecinul de palier?
Da. S-au certat. Lenny l-a ameninţat cu moartea.
Unde era Martin?
A plecat când Mason şi Lenny au început să se certe.
Apoi mi-am luat lucrurile.
Lenny a încercat să mă oprească, dar Mason m-a condus la maşină.
Lenny n-a avut ce face.
M-am dus la Astoria şi m-am cazat la un motel.
- Ce v-a zis Lenny? - A fost ucis noaptea trecută.
- Nu pot să cred! - I-am găsit cadavrul în zori.
- Mason l-a ucis? - Nu ştim.
- Credeţi că eu am făcut-o? - Şi ai făcut-o?
Cum aş fi putut? Nu sunt destul de puternică.
Oamenii sunt în stare de multe la furie.
Îl uram, dar nu l-aş fi ucis.
- Ştii cine ar fi vrut să o facă? - Toţi cei care îl cunoşteau.
De ce nu l-ai părăsit?
La început era... bine.
Apoi, în timp, lucrurile s-au înrăutăţit.
Nu ştiu. Cred...
...că mi-era frică să plec.
Crezi că ea i-a înfipt şurubelniţa în gât?
- Iubirea e o chestie amuzantă. - A mai văzut cineva cearta?
Doi oameni din clădire... Marty Burgess şi Mason Snyder.
Martin Burgess are un magazin de vechituri în estul oraşului,
numit "Marty's Junk Shop".
- Şi Snyder? - E avocat de drept civil.
Începeţi cu magazinul de vechituri.
- E cineva? - Poate e în spate.
- Urăsc chestiile astea. - De ce? Sunt doar vechituri.
Nu, astea sunt vieţi năruite,
tot ce a mai rămas când fericirea a dispărut.
- E moartea visurilor. - Mersi. Acum m-am speriat.
Dle Burgess? Scuze, nu voiam să te speriem.
Suntem detectivii Burkhardt şi Griffin.
Voiam să-ţi punem nişte întrebări.
- Despre ce? - Vecinul tău, Leonard Drake.
- Noaptea trecută a fost ucis. - Ucis?
După Natalie Haverstraw,
ai fost printre ultimii oameni care l-au văzut în viaţă.
Dacă a murit noaptea trecută, înseamnă că aşa e.
Nu prea ştiu ce să vă spun.
Am auzit cum dl Drake şi dra Haverstraw se certau.
Mă temeam că iar o va lovi.
Am urcat şi am bătut la uşă, dar Natalie nu era...
- E teafără? - Da.
- Apoi ce ai făcut? - Nimic.
Ar fi trebuit să fac, dar dl Drake era furios pe mine.
- Ce părere aveai despre el? - Sincer?
Era un om îngrozitor. Mă speria.
Vecinul vostru, Mason Snyder, s-a amestecat în ceartă?
Da. A venit după mine.
Ne poţi descrie relaţia dintre Snyder şi Drake?
Nu ştiu.
Dl Drake ne lua tare pe toţi.
Probabil a avut o viaţă grea dacă a ajuns aşa.
Îmi părea rău de el.
Şi de Natalie. Nu ştiu ce altceva să vă spun.
- Ce ai făcut după ceartă? - M-am întors în apartamentul meu.
- Poate confirma cineva? - Tata. Locuieşte cu mine.
Mersi, domnule Burgess. Deocamdată asta e tot.
Ne mai auzim.
Ce ţi-am zis eu?
Printre atâtea visuri năruite rişti să o iei razna.
Să-l găsim pe Snyder.
Leonard Drake era un ticălos. Credeţi-mă, ştiu ce spun.
Am avut destui clienţi ca el. Dar nu l-am ucis.
Da, ne-am certat. I-am zis să o lase în pace.
Şi să se ducă naibii.
Ce a făcut Leonard când ai dus-o pe Natalie până la maşină?
A urlat la mine.
Scuze, trebuie să răspund.
Mason Snyder.
Ascultă-mă!
Dl Mancini o să rămână handicapat. Nu emoţional!
Nu. I-au tăiat piciorul, idiotule!
Nu! Ascultă-mă!
Înmulţeşte cifra aia cu 20 şi mai stăm de vorbă.
Deci...
Ce mai vreţi să ştiţi, pe lângă că sunt nevinovat?
"După două zile de aşteptare la Viena,"
"l-am înfruntat pe Lausenschlange pe o alee întunecoasă."
"Când m-am apropiat, a atacat."
"De m-ar fi recunoscut, nu ar fi avut atâta curaj."
"Neglijenţa l-a costat capul,
"pe care i l-am tăiat dintr-o lovitură."
"I-am despicat burta, descoperind oribilul ei conţinut:"
"copiii dispăruţi."
"Mă bucur că l-am ucis pe laşul ăsta dezgustător."
"Regret doar că nu l-am găsit mai devreme."
"Crawford Grimm."
- Ai văzut vreodată aşa ceva? - Un om-şoarece.
Chiar seamănă, să ştii.
Cred că am văzut unul şi ar putea fi implicat în crimă.
Nu aţi scris despre ei cu un motiv: nu fac nimic notabil.
Fazele alea ca-n desenele animate... Ce escrocherie!
- Deci sunt inofensivi? - Da.
Dacă le zici "bau" fug imediat la adăpost.
Sunt atât de previzibili!
- Şi Lausensch... - "Lausenschlange"?
Ai văzut un om-şarpe şi ai supravieţuit?
Nu vrei să-l laşi pe unul singur cu un om-şoarece.
L-ar păpa la desert!
Scuză-mă o clipă!
Monroe. Absolut, ştiu bine.
Cred că e un mecanism E Howard produs la Boston.
Da, mă descurc. Repar orice ceas, mic sau mare.
Scuze. Aştepţi o clipă? Am o treabă.
- Am treabă. - Nu-i nimic. Oricum trebuie să plec.
Da, spune. La ce oră?
Mâine, la 12:30. Nu, eu îţi mulţumesc!
Da, ne vedem atunci. Minunat!
Au fost parcaţi peste drum, chiar acolo.
Unul făcea poze casei şi celălalt avea un binoclu.
- Poate erau agenţi imobiliari. - Au plecat când am ieşit.
Te-ai dus la ei?
Da. Făceau poze casei. Voiam să aflu de ce.
Am numărul maşinii, deci poţi afla cine erau.
Mai bine să ne asigurăm.
Da, detectivul Burkhardt. Verifică numărul unei maşini.
OR-734-BFU. Da, mersi!
Sigur nu era nimic grav.
Rămâi înăuntru!
Rămâi înăuntru.
Nu-l aresta. E doar înfometat.
E o rozătoare. Ar trebui să mănânce ce mănâncă rozătoarele.
Nu e rozătoare. Toţi suntem mamifere.
Eu nu vreau ce mănâncă el!
- Ba da. Dar ai ajuns primul. - Bine, isteaţo!
Da, Burkhart. Da, să iau ceva de scris.
Bine, John Oblinger... Lovejoy, nr. 643. Mersi!
Am numele şi adresa proprietarului camionetei pe care ai văzut-o.
- Deci ce facem? - "Noi" nu facem nimic.
Pun pe cineva să se ocupe de asta. Hai să ne culcăm!
E cuvântul tău împotriva cuvântului meu!
Eu am patru cuvinte pentru tine: "Du-mă la tribunal!"
Acum dispari din ochii mei!
Parcă ţi-am zis să dispari...
Numele victimei e Andrew, asta e camioneta lui.
Două tomberoane, două cadavre.
Poate nu ştim mobilul crimelor, dar clar există un tipar.
Noroc că nu e marţi. Atunci se ridică gunoiul.
Riscam să-l căutăm pe la groapa de gunoi.
- Cine l-a găsit? - Archie Wayne, un mecanic.
A ajuns primul la muncă. A găsit totul descuiat.
S-a intrat prin efracţie?
Nu. Ducea gunoiul când a găsit victima.
Crede că poate l-a ucis un client nemulţumit.
Şeful lui era un ticălos. Nimeni nu-l plăcea.
A zis: "Mă mir că nu a înfipt cineva un levier în el mai demult!"
Nu e un citat exact. Am omis înjurăturile.
Vreau lista cu clienţii lor din ultimele două luni.
- Imediat. - Dacă e acelaşi ucigaş,
poate că victima asta are legătură cu prima victimă.
Dacă nu, poate ucigaşul alege întâmplător victimele.
Bună! Scuze, am venit pentru...
- Intră în casă! - Ce e?
- Bună, Marty! - Mi-am făcut griji pentru tine.
- Îţi faci bagajele? - Da, nu mai pot rămâne aici.
Nu te condamn.
N-am avut ocazia să-ţi mulţumesc.
Dacă n-ai fi bătut la uşă, nu ştiu ce s-ar fi întâmplat.
Mereu ai fost amabil cu mine.
- Unde pleci? - Nu ştiu.
Trebuie să închei săptămâna la serviciu, iar apoi...
O s-o iau de la zero, intr-un loc nou. Altundeva...
După ce voi pleca... Îmi faci, te rog, o favoare?
Vinde toate lucrurile lui Lenny în magazinul tău.
Nu vreau să le mai văd.
- Bine? - Bine.
- Apropo, ce mai face tatăl tău? - La fel.
Cred că ţi-e greu să ai grijă de el.
Daţi-vă din drum, unii lucrează aici.
- Mason mă ajută să mă mut. - Da. Îi dau o mână de ajutor.
E a mea. La fel şi tu!
Am găsit ceva aici.
- Ce? - Martin Burgess.
Tipul de la magazinul de vechituri.
Săptămâna trecută şi-a reparat maşina. L-a costat 1.200 de dolari.
Ar trebui să aflăm unde a fost noaptea trecută.
Hai să-l întrebăm pe taică-său.
S-a mutat cu Marty cu mult timp în urmă.
Locuieşte cu el de mulţi ani încă de când şi-a rupt coloana.
Nu e tocmai cel mai amabil om pe care l-am cunoscut.
Dle Burgess, doi poliţişti doresc să vorbesc cu dv.
- Asta-i tămâie? - Aşa miroase.
Dle Burgess, suntem de la poliţie. Intrăm.
Doamne, ăsta păstrează totul.
Cum poţi trăi în halul ăsta?
Miroase şi altceva decât tămâie.
E mort de cel puţin două zile.
- Nu sunt semne de traumatism. - Poate doar Marty a fost traumatizat.
Poate din cauza asta s-a speriat.
- Sau poate asta l-a eliberat. - Ce vrei să spui?
Marty are 40 de ani, n-a fost căsătorit niciodată.
În tot acest timp, a avut grijă de tatăl său.
Poate că relaţia dintre cei doi n-a fost chiar atât de grozavă.
- N-a acceptat niciodată lucrul ăsta. - Cred că acum n-are încotro.
Ascultă-mă foarte atent...
Nu-ţi da jos protecţia de la gât. Să nu te duci la sală.
Nu ieşi afară să-ţi tunzi gazonul!
Autobuzul ăla te-a lovit cât se poate de serios.
Comportă-te cum trebuie.
- Ce naiba cauţi aici? - Las-o în pace pe Natalie.
- Poftim? - Vreau s-o laşi în pace.
Tu vrei să mori? Dacă e aşa, ai venit unde trebuie.
Hai să lămurim ceva... Nu-mi spui tu mie ce să fac.
Eu îţi spun ţie. Aşa merg lucrurile.
Niciodată n-o să fii mai mult decât ce eşti acum...
Un mic rozător cu o viaţă de rozător.
Eşti de-a dreptul patetic. Te-ai născut ratat.
Mereu o să fii aşa...
Adică, un nimic.
Un zero.
Marty?
Mi-ai adus flori?
Flori frumoase pentru o femeie frumoasă.
Mulţumesc. Sunt... minunate.
- Mason e aici? - N-a ajuns.
- Nu e aia maşina lui? - Am cumpărat-o de la el.
Ai cumpărat Camaro-ul lui Mason?
Am făcut rezervare pentru cină. Ar trebui să sărbătorim.
- Ce să sărbătorim? - Plecarea ta, începi o viaţă nouă.
La fel şi eu.
Nu-mi vine să cred că ţi-a vândut maşina. O adoră.
Nu prea era de nasul lui.
- Da, sunt Burkhardt. - Trebuie să vorbim.
- Nu pari a fi în regulă. Eşti bine? - Mai bine ca niciodată.
- Sunt cam ocupat. Nu poate aştepta? - Ba da, nu plec nicăieri.
- Am găsit maşina lui Marty Burgess. - Unde?
Parcată în faţa unor birouri, pe strada Grand.
Ai locaţia lui Martin Burgess?
- Nu, dle. Doar maşina. - Acolo e biroul avocatului.
Ce-are Marty cu el?
Dacă a omorât doi oameni şi locuieşte împreună cu tatăl său,
nu cred că mai contează.
Vreau o echipă de prelevare de probe pe 5431 Grand Ave., apartamentul 204.
Dacă maşina lui Marty e aici şi el nu e...
Hai să găsim Camaro-ul ăla.
Îmi pare rău, dle. Nu mai avem locuri libere.
Fără rezervare, nu vă putem oferi o masă.
O să găsiţi rezervarea făcută cu numele Burgess.
Desigur, dle Burgess. Pe aici.
Mă gândeam la Seattle sau poate Vancouver.
Serios? Eu mă gândeam la Eugene.
Nu. Trebuie să-ţi doreşti mai mult, Natalie.
Tu eşti singura care te tragi înapoi.
Eşti inteligentă, eşti drăguţă. Poţi să faci tot ce vrei.
- De-ar fi adevărat... - E adevărat...
Noi stabilim ce e adevărat.
Nu lăsa pe nimeni să-ţi spună că nu poţi face ceva.
Cum rămâne cu... tatăl tău? O să-l iei cu tine?
Nu. Nu pot.
Nu-mi mai pot trăi viaţa pentru el. Trebuie s-o fac pentru mine.
- E uimitor. - Ce anume?
Nu ştiu... Pari o persoană complet diferită.
Poate că doar acum mă cunoşti puţin mai bine.
Ce tare!
Încetează.
- Opreşte-te chiar acum! - Scumpule, te rog. Nu acum.
Mă faci de ruşine. Maturizează-te odată!
Minunat.. Ai de gând să plângi?
De parcă asta o să facă totul mai bine, nu?
Ascultă-mă, tinere. Ori te comporţi ca un adult,
ori îţi jur că te pun la masa pentru copii.
M-ai auzit?
Te-am întrebat ceva şi aştept un răspuns.
Încetează!
Cine naiba te crezi?
Dacă mai vorbeşti aşa cu el, o să afli.
Lasă-mă-n pace.
- Tată! - Scumpa mea?
- Tată! - Eşti bine?
Marty, cred c-ar trebui să plecăm. Marty, vino.
Ce-ai făcut pentru băieţelul acela... a fost minunat.
Şi tatăl meu a fost aşa. Mă speria îngrozitor.
Oamenii de genul ăsta... merită să moară.
Marty, ar trebui să încetineşti.
Marty, conduci prea repede.
Întreaga viaţă am fost liniştit. Până acum...
Şi nu voi mai fi aşa.
Marty, trebuie să opreşti. Poliţia... Marty!
Marty, te rog, opreşte!
Opreşte maşina! Opreşte acum!
Am găsit Camaro-ul.
O maşină de patrulare o urmărea, însă a pierdut-o pe strada 17.
La nord, pe strada 17? Se duce la magazinul său.
- De unde ştii? - Acolo e în siguranţă.
Ce căutăm aici? Marty, vreau să mă duc acasă!
Marty, ce faci... Încetează!
Toţi doresc să fiu ca înainte.
- Însă eu nu vreau. - Marty.
- Îmi place cum sunt acum. - Marty, te rog. Încetează!
Încetează!
Am găsit maşina suspectului pe strada Germantown, numărul 742.
Solicit întăriri.
Natalie e cu el.
Marty! Suntem detectivii Burkhardt şi Griffin!
Sunt aici! Ajutor!
Marty! Trebuie să-i dai drumul lui Natalie.
Predă-te.
Nu-i face rău, Marty. Nu ţi-a făcut nimic.
Marty, uite ce faci. Natalie e prietena ta.
Dă-i drumul!
Nu, nu.
Nu!
Nu, eu nu sunt ca tine!
Dumnezeule.
L-am găsit pe tatăl tău. Ştim că e mort.
Ba nu, nu e mort.
A fost... însă nu e mort.
Credeţi că e mort, însă... el e pretutindeni.
Indiferent de câte ori îl omori, e peste tot.
Îţi dai seama ce-ai făcut?
- Ştiu cine eşti. - Ba nu. Nimeni nu ştie.
Nimeni nu mă cunoaşte. Absoult nimeni.
Nimeni, nimeni...
Ai fost acolo?
Am trecut pe acolo să văd unde locuiesc. Atâta tot.
- Nu cred că e o idee prea bună. - N-am făcut mimic. Doar am oprit acolo.
Apoi, am văzut femeia, şi sunt destul de sigură
că e aceeaşi care a fost în camionul din faţa casei noastre.
Ea te-a văzut pe tine?
Da, şi-atunci totul a devenit foarte ciudat.
Era cu doi copii în curte, şi, imediat ce m-a văzut,
a băgat copii în casă cât a putut de repede.
Cred că s-a speriat de mine.
- Ce-ai făcut? - Nimic, doar m-am uitat.
De ce s-ar teme de mine? Nici nu ştiu cine sunt ei.
Poate a crezut că eşti altcineva.
Aş vrea să ştiu cine au crezut că sunt.
Cel puţin, eu ştiu cine eşti tu.
- Ce ţi s-a întâmplat? - Ce întrebare ironică.
Tu mi te-ai "întâmplat". Vino-ncoace!
Eşti amabil să închizi uşa?
- Cine ţi-a făcut aşa ceva? - Nu ştiu.
- Pot să aflu cine a fost. - Nu ştiu cine sunt, clar?
Tot ce ştiu e că, dacă ar fi vrut să mă omoare, aş fi fost mort.
Aşa că... Cred c-au încercat să-mi trimită un mesaj.
- Ai mai văzut aşa ceva? - Da...
Vânători.
Dacă te bagi în treburile lor,
anumitor oameni nu prea le-ar conveni.
Iar eu, alături de tine, m-am băgat peste tot.
N-o să-ţi mai cer ajutorul.
La naiba. Nu dau bir cu fugiţii.
Poţi să-mi ceri ajutorul oricând vrei.
Îmi cam place să-mi bag nasul peste tot.
Şi, data viitoare... o să fim pregătiţi pentru ei.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca şi Shadow
www. niftyteam.ro & www.titrări.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro