Tidligere:
Jeg mistede dem, jeg elskede. Du savner vel også dem, du elsker.
- Ja, jeg gør. - Jeg skal nok hjælpe dig.
- Er du okay? - Ja. Jeg har bare migræne igen.
Jeg havde håbet, det var et overstået kapitel.
Hun vil have glemt de sidste timer. Hun vågner med ondt i hovedet.
Jeg er kommet for at fortælle dig noget, Olivia.
Hvem fanden er du? Hvordan kender du mit navn?
Jeg har set alle mulige fremtider. Resultatet er det samme i dem alle.
Du må dø.
- Det er ham. - Sikker? De ligner hinanden.
Det er ham.
Hvorfor vælger de efter tre år at tage kontakt?
Det ved jeg ikke. Men han vidste meget om mig.
- Og så forsvandt han bare. - Hvad sagde han helt præcist?
Han havde set alle mulige fremtider, og jeg måtte dø i dem alle.
Astrid kørte hans blodprøve. Hun fandt ingenting.
Men hun fandt antistoffer mod den spanske syge.
Den spanske syge? Er den ikke udryddet?
Sidste udbrud var i 1919. Så han må være mindst 91 år.
- Du skal have livvagter. - Det er ikke nødvendigt.
- Han truede dig. - Det er jeg ikke sikker på.
Jeg tror, han ville advare mig.
Hvis han kontakter dig igen, så informer mig straks.
Undskyld.
- Kender du hende? - Nej.
Kors. Skal det forestille dig?
Hun har talent. Hun er forskruet, men talentfuld.
- Hvem tegner dog sådan noget? - Sådan er teenagere vel bare.
De lytter til deprimerende musik, og synes alt er noget lort.
De prøver at trække alle andre med ned.
- Det er en fase. - Det er grufuldt.
Pas på!
I min tidslinje reagerer maskinen på mig.
Men ikke her, da jeg ikke burde eksistere.
Vi får brug for et biomekanisk interface -
- som er kalibreret med din dna, så du kan styre den.
Du har gjort det før, Walter. Du kan gøre det igen.
Olivia, vi taler om cis-meiotiske dobbeltstrengsbrud hotspots.
- Jeg fatter heller ikke en lyd. - Han prøver at få mig hjem.
Jeg hørte, Walter hjælper dig. Jeg måtte selv se det.
Jeg er bare glad for, at I samarbejder.
Han er lidt opkørt i dag. Han har allerede været i stødet tre gange.
Jeg kan endnu ikke mærke, når jeg skal tisse.
Jeg må hellere tømme min blære igen.
Vi har en underlig en.
En kranfører tabte en jernbjælke -
- som på tragisk vis ramte Robert Englehart.
Kort forinden gav en person ham en tegning -
- hvor han blev ramt af bjælken, som om hans død blev forudsagt.
- Er du der? - Hvordan så personen ud?
- Var han skaldet? - Nej, det var en teenagepige.
Hans kollega tror, hun kan udpege pigen, hvis hun ser hende igen.
Vi skal indsamle alle overvågningsfilm fra området.
- Hvor har du været hele dagen? - Strejfet rundt.
Du skal jo ringe, når du er væk så længe.
Jeg mødte ham drengen fra 3C i dag.
- Hej, unger. - Far er hjemme.
- Du kommer lige til maden. - Hej, min ven.
- Hvordan gik det i dag? - Jobsamtalen gik godt.
- Jeg starter i morgen. - Fantastisk.
Det ligner udsigten fra huset ved søen.
Du savner det, ikke?
Far, er du ikke træt af hele tiden af flytte på grund af mig?
Det er lige meget, hvor vi bor. Vi er sammen. Det er vigtigst.
Hvorfor skabte Gud mig sådan?
Du kender mit syn på det, Em. Gud har et formål med os alle.
Også selv om vi ikke forstår det.
Og jeg kender mit formål: At tage mig af jer.
Det er i det mindste ikke sket et stykke tid nu.
Træk for om natten, ikke?
Få sovet. Vi ses i morgen.
Jeg elsker dig, far.
Jeg elsker også dig, min engel.
Er der gevinst?
Agent Dunham.
- Har du identificeret pigen? - Ikke endnu.
Lincoln gennemgår overvågning fra området sammen med vidnet.
Hvad?
Sundhedsvæsenet har kontaktet mig.
Du har været der tre gange denne måned.
- Holder du øje med mig? - Jeg er din kommanderende officer.
De fortæller mig disse ting.
Migræne. Jeg skulle bruge en recept.
Det er hovedpine. Ikke andet.
Tror du på skæbnen?
Nej, det gør jeg ikke.
Det gjorde jeg heller ikke.
Men denne her tegning...
Dagen efter jeg fik at vide, at jeg skal dø -
- får jeg en sag, hvor offerets død er forudsagt.
Måske...
... ved den mand fra operahuset rent faktisk noget.
De næste par dage -
- bør vi måske være på vagt, og holde dig væk fra farerne.
Godt nyt. Vidnet har identificeret pigen.
Billedet er fra banken over for caféen.
- Ved vi, hvor hun tog hen? - Hun tog ikke bussen på 8th.
Hun gik også forbi metroen.
- Hun kan altså bo i området. - Hun går måske i skole i nærheden.
Stop bussen!
Jeg prøvede.
Så 6/8 er det samme som 3/4?
Ja. Forkort tæller og nævner med to indtil du ikke kan mere.
Jeg forstår det altså bedre, når Emily forklarer det.
Godmorgen. Undskyld forstyrrelsen.
Agent Olivia Dunham og Lincoln Lee. Vi er fra FBI.
- Hvad kan jeg hjælpe med? - Vi leder efter denne pige.
En af naboerne sagde, hun måske bor i bygningen.
Det tror jeg ikke. Hvad hedder hun?
- Det ved vi ikke. - Hvem bor her ellers, mr...?
Jim Mallum. Kun min kone, Diana og vores søn.
Danny, kom her.
Har du set denne pige? Er det hende fra parken?
- Det tror jeg. - Ja. Tanner Park.
Fire husblokke herfra. Led efter hende der.
- Tak, det var til stor hjælp. - Bare jeg kunne gøre mere.
- Lagde du mærke til kommoden? - Nej, hvorfor?
Rød rygsæk. Den samme som på billedet.
Hvorfor løj han?
Når vi kommer tilbage, skaffer jeg en arrestordre.
Det bliver måske ikke nødvendigt.
Hej. Jeg er Olivia Dunham. Det er Lincoln. Vi er fra FBI.
Du har ikke gjort noget. Vi vil bare tale med dig.
Har du tegnet det her?
- Er han død? - Ja, men det vidste du vist godt.
Hvordan kunne du tegne det før ulykken?
Det ved jeg ikke.
Jeg ser det bare... i mit hoved.
Når jeg er i nærheden af nogen, der...
Jeg fornemmer det bare.
Hvad fornemmer du?
Døden.
Den tegning... Har du set noget andet, der vil ske?
- Vi kan måske forhindre det. - Emily! Gå indenfor.
I må ikke afhøre hende uden vores tilladelse.
- Du løj for os. - Vi behøver ikke jeres tilladelse.
Emily bestemmer selv, om hun vil tale med os.
Emily, vil du fortsætte med at svare på deres spørgsmål?
- Nej. - Der har I jeres svar. Kom, Em.
I er ikke de første, der kommer efter min datter.
Det starter altid sådan her.
Myndighederne dukker op, når de hører om en pige med...
... hendes evne. Andre vil studere hende.
Som dem fra Massive Dynamic.
De helmer aldrig.
De finder hende overalt.
Sidder på lur i deres biler. Venter på, de kan snuppe hende.
Udsætter hende for ting i deres laboratorium, som var hun et dyr.
Ved I, hvad det gør ved en ung pige?
Lad min datter få resterne af en bare lidt normal barndom.
Mit nummer står på kortet, hvis du alligevel vil tale -
- eller hvis I bliver chikaneret, så kan jeg vist hjælpe.
Når vi kommer tilbage, så tjek familiens baggrund.
Jeg aflægger en anden et visit.
Du gjorde det rette.
Hvis det sker igen, må ingen vide det. Vi er alle sammen i fare.
Jeg så noget andet. I bussen.
Noget grusomt.
Beklager, men du ved, hvad der sker.
Ville det hjælpe at fortælle det? Husk, hvad de gjorde sidst.
Stol på mig. Det er bedre sådan her.
Naturligvis. Jeg vil gerne se resultaterne.
Hellere før end siden.
Send dem direkte til mig.
Sikke en rar overraskelse. Jeg skulle have aflyst frokosten.
Jeg kommer angående Emily Mallum.
Ifølge faren bliver familien chikaneret af Massive Dynamic.
Stiller du mig et spørgsmål, eller anklager du mig for noget?
Var I ikke færdige med at bruge børn?
Jo. Vi kontaktede familien, da de boede i Baltimore.
Emilys evner kunne give os et boost -
- i forståelsen af den menneskelige hjerne.
Vi ville blot forstå hendes evner.
Faren afslog, selvom vi ville betale for Emilys skolegang.
Hvordan kan du have opfostret mig, og set hvordan det skadede mig -
- og så lade som om, at det ikke er helt forkert?
Du blev frygtelig behandlet.
Men pigen er anderledes. Ingen skabte hende sådan.
Hvad er forskellen? Det er stadig misbrug.
- Dunham. - Det er Emily.
Du sagde, du ville hjælpe. Vil du mødes med mig?
Vil du vente et øjeblik?
Jeg må desværre gå.
Du har valgt et godt mødested.
Det minder mig om et sted, hvor vi engang boede.
En bedre tid.
Sommetider sniger jeg mig herud for at tænke.
For at tømme hovedet.
Ved din far, at du ringede til mig?
Hvad ville du fortælle mig?
Jeg tror en masse mennesker vil dø.
Det startede, da jeg var 11 år. Jeg kiggede på kæledyr med mor.
Vi kiggede på hundehvalpe, da jeg hørte en summen.
Jeg troede, der var noget galt med mine ører.
Som når man har været ude at flyve.
Men da vi gik, fik manden bag disken et hjerteanfald.
- Jeg så det, før det skete. - Det var første gang.
- Hvornår skete det igen? - Et par måneder efter.
Jeg hørte lyden i skolen, og jeg så et billede for mig.
Min lærer lå død på gaden, dækket af knust glas.
Tre dage senere blev hun kørt ned.
Mine forældre tog mig med til en læge, men...
Folk begyndte at teste mig. Og mine venner hørte om det.
Og så blev folk bange?
- Og så flyttede I. - Første gang.
Men det blev ved med at ske.
Fascinerende.
Theta1-bølgerne i din occipitallappe er yderst aktive.
Din hjerne synes også at have et forøget brug af ilt og blod.
- Hvad betyder det? - Belly og jeg havde en teori.
At nogle traumatiske hændelser giver genklang i fortiden.
Nogle fremtidige hændelser bugterne sig tilbage.
Vi er ikke bevidste om det. Det sker som vibrationer.
Måske kan din hjerne opfange vibrationerne.
Det er muligt, at det er den summen, du kan høre.
- Kan du kontrollere evnen? - Sådan virker det ikke.
De billeder, jeg ser, de er som drømme.
Først er de levende, men så falmer de.
Derfor tegner jeg dem, men det er lige meget.
Uanset, hvad jeg ser, så kommer det til at ske.
Jeg ved, at alle disse mennesker vil dø.
- Men jeg kan intet gøre. - Jeg forstår ikke.
Hvorfor advarer du dem, hvis de intet kan gøre?
Det ved jeg ikke.
Hvis de vidste det -
- så kunne de måske sige "jeg elsker dig" til nogen.
Eller gøre noget godt.
Vi kan måske identificere manden. Hun så ham i bussen.
Hvis han har et buskort, kan jeg måske finde hans billede.
Jeg har ikke takket dig for at ringe.
Det må have været svært.
Må jeg spørge dig om noget?
Fornemmer du noget lige nu?
Her, sammen med mig?
- Emily. - Far.
Vi ringede til ham, så dine forældre ikke blev bekymret.
- Har de gjort dig fortræd? - Du skal ikke frygte os.
Lad dem i det mindste prøve at stoppe det.
Vi har noget. Astrid har fundet ham.
Albert Duncan. Han har en lejlighed i Jamaica Plain.
- Kom. - Hvad med de andre på tegningen?
Vi hjælper dem i hvert fald ikke ved at stå her.
Tak.
Må vi tage hjem nu? Hun kan ikke gøre mere.
Det tror jeg faktisk hun kan.
Walter, jeg tror du kan frembringe hendes syn gennem hypnose.
- Hvorfor tror du det? - Du har gjort det i min verden.
- Er Albert i knibe? - Det ved vi faktisk ikke.
Jeg forstår. Jeg ville heller ikke fortælle mig det.
Mr. Duncan er ikke hjemme.
Han har ikke været på arbejde hele ugen.
- Hvordan går det hos jer? - Walter skal til at begynde.
Emily, jeg tæller ned fra tre.
Ved et skal du åbne øjnene -
- og fortælle mig, hvor du er.
Tre... to... et.
- Hvor er du, Emily? - I bussen.
På vej hjem.
Kan du se mr. Duncan?
Nej. Men jeg kan høre det.
- Den summende lyd. - Kig rundt. Find mr. Duncan.
Jeg kan se ham. Han stiger af bussen.
Vis hende vej, Walter. Du kan godt.
Emily, hør her... Slip ikke Duncan af syne.
Følg efter ham. Kan du det?
- Ja. - Følg ham, Emily.
Vi skal vide, hvor han skal hen.
- Hvad er det? - Shh.
Åh nej.
Hvor er du?
Det ved jeg ikke.
Men det er slemt.
Åh gud. De er døde.
- De er alle sammen døde. - Beskriv, hvad du ser.
Fortæl mig, hvor du er.
- Jeg er bange. - Der er intet at være bange for.
Det kan ikke ske dig noget.
Mr. Mallum, din stemme vil måske hjælpe hende.
Skat, det er mig.
Kig dig omkring. Hvad ser du?
Jeg kan se noget. Det ligner latin.
"Dei judicium... fiat justitia."
"Ved Guds dom, lad retfærdighed ske."
Jeg skal låne din telefon.
- Det er et domhus. - Det sker ved et domhus.
Albert Duncan er lige blevet skilt. Han mistede forældremyndigheden.
Det er han måske vred over.
Ved tre skal du vågne.
Jeg kan se ham.
Jeg kan se mr. Duncan.
Han holder noget.
Det ligner en radio.
Jeg tror, det er en detonator.
Duncan er ikke offeret. Han må have sprængt en bombe.
Albert Duncan kørte ned i p-kælderen for 20. min siden.
Hvad med bomben?
De omfattende ødelæggelser i Emilys syn skyldes en stor bombe.
Emily beskrev det som om jorden gik i udbrud.
Vi antager, bomben er i p-kælderen.
- Peter går med bomberydderne ind. - Jeg kan hjælpe.
- Vi er klar. - Gå ind. Vi evakuerer bygningen.
Undskyld. Jeg skulle have fortalt, at jeg ringede til FBI.
Det er okay, skat.
Jeg er stolt af dig.
Men du er i systemet nu. Folk vil begynde at dukke op...
Nej, sådan er de ikke. Det lovede agent Dunham mig.
Hun sagde, ingen ville chikanere os mere.
Kom, lad os gå ind.
- Far. - Ingen snak. Gå ind og pak.
- Hvad sker der? - Sort vogn. Ligesom i Baltimore.
Gør, som din far siger.
Jeg noterer nummerpladen.
Undskyld. Jeg leder efter dommer O'Malley.
Han er i dommervagten. Har du en aftale?
Nej, men...
Der er slået alarm. Alle bedes søge mod nærmeste udgang.
Jeg har fundet den!
Det er mig. Bomben er koblet på en fjernudløser.
- Hvornår er den desarmeret? - Det ved de ikke endnu.
- Har de fundet bomben? - Vi skal rydde et større område.
- Hjælp politiet med det. - Jeg går ingen steder.
Olivia...
Det, som den mand fortalte dig, at du skal dø... det er måske her.
Sådan kan jeg ikke leve mit liv. Eller udføre mit arbejde.
I behøver ikke være her. Det her kan tage flere timer.
Han kan fjernudløse den når som helst.
Kan du finde ud af bombens modtagerfrekvens?
Sikkert. Hvad tænker du på?
Bed alle stille deres radio ind på 432,5 Mhz.
Dommer O'Malley!
Du ved ikke engang, hvem jeg er.
Nej, burde jeg det?
Du frarøvede mig min familie.
Nu frarøver jeg din familie dig.
Det er slut, mr. Duncan. Vi har blokeret signalet.
Ingen gør dig noget. Lad os se dine hænder.
Så kan vi gå ud herfra.
Nej. Ingen går herfra.
Albert, det her vil du ikke. Lad være.
Han... Han frarøvede mig alt.
Jeg forstår din vrede, men det her kan du ikke gøre.
- Albert. - Det her er ikke min skyld.
Det er hans skyld. Det er sådan her det må ende.
Du tager fejl. Der behøver ikke ske noget.
Intet står skrevet i sten.
Du og jeg behøver ikke dø her i dag.
Hvad der nu skal ske, er op til dig.
Du har kontrollen.
Jeg er ikke parat til at dø. Det er du nok heller ikke.
Tænk på alle de mennesker. De har også børn.
Vi er ikke hjemme. Læg en besked.
Mr. Mallum, vi fik sikret bomben. En masse liv blev reddet i dag.
Jeg tænkte, at Emily ville vide det.
Em.
- Jim, hvad er der? - De har taget Emily.
Politiet har fundet den sorte vogn. Den var fra et renseri.
- Faren tog fejl. - Han var bare paranoid.
- Jeg tror ikke, Emily blev bortført. - Hvor er hun så?
Jeg har en idé.
Du er jo iskold. Vi skal have dig væk herfra.
Hendes puls er svag. Hjælpen er på vej.
Det er ligegyldigt. Ingen kan gøre noget.
Det er bare min tur.
Send straks en ambulance til Downey Park.
Du fortalte, at dit syn er uundgåeligt.
Men du tager fejl. Du reddede alle de mennesker i dag.
Jeg har vidst det i et stykke tid.
- Hvorfor sagde du ikke noget? - Jeg vidste, du ville komme.
Em, jeg beder dig.
De er på vej. Hold ud.
Jeg tror, du havde ret.
Alle har et formål.
Jeg reddede de mennesker i dag.
Det var måske mit formål.
De fortalte mig om pigen.
Det er jeg ked af.
De sagde, det var et slagtilfælde.
Den elektriske aktivitet i hendes hjerne blev for meget.
- Så det, der gav hende evnen... - Dræbte hende også.
Walter sagde, vi ikke kunne have forhindret det.
Han siger: "Et stearinlys, der brænder med dobbelt lysstyrke -
- brænder kun den halve tid."
Det finder du vist ikke fortrøstende lige nu.
Ikke så meget, som han gør.
Er det en observatør?
- Er det det, I kalder dem? - Ja. Hvad kalder I dem?
Indtil videre har vi ikke kaldt dem noget.
- Det er virkelig anderledes her. - Hvad ved du?
De dukker op ved vigtige hændelser op gennem tiderne.
Hvordan gør de det? En form for tidsrejse?
Nej, de rejser som sådan ikke i tiden.
Det er mere som at de findes på alle tider samtidig.
De oplever ikke tiden på samme måde som vi gør.
Så de ved, hvad der vil ske?
Hvis en af dem sagde noget om fremtiden...
Kunne de så tage fejl?
Nej, det lyder ikke sandsynligt.
De forudsiger ikke fremtiden.
De har allerede oplevet den.
Har de taget kontakt til dig?
Nej.
- Det er vel ikke for sent? - Nej. Kom ind.
Jeg ville tale med dig.
Især efter Philip fortalte mig, hvad der skete med pigen.
- Er du okay? - Ja. Jeg er okay.
Det, du sagde tidligere... Jeg skulle ikke have reageret sådan.
- Jeg skulle ikke have anklaget dig. - Stop. Jeg bør undskylde.
Du blev urimelig behandlet som barn.
Sommetider glemmer jeg bare -
- hvor meget, du har måtte tilgive.
Jeg er ikke vred på dig.
Jeg troede, jeg skulle dø i dag.
Og noget af det, der løb gennem mit hoved var -
- at du aldrig ville få at vide, hvad jeg følte.
Du er det nærmeste, jeg kommer en mor.
Og jeg elsker dig.
Åh, Olive.
Hvad? Hvad er der galt?
Jeg får bare migræneanfald. Det går nok.
- Har du noget medicin? - Ja, min læge gav mig noget.
Hvad med mad? Har du spist?
- Nej. - Jeg laver suppe til dig.
- Det behøver du altså ikke. - Jeg vil gerne.
Jeg er jo det nærmeste, du kommer en mor.
Tak. Det ville være dejligt.
I morgen sender jeg et nyt præparat til dig.
Det er fantastisk.