В предишните епизоди...
Загубих хората, които обичах най-много. Сигурно и при теб е същото.
Така е. - Ще ти помогна да се върнеш вкъщи.
Добре ли си? - Пристъп на мигрената ми.
Надявах се, да не ми се налага да ги пия повече.
Няма да си спомня последните 2 часа. Ще се събуди с адско главоболие.
Дойдох да ти кажа нещо, Оливия...
Кой си ти? Откъде знаеш името ми?
Видях всички възможни вероятности в бъдещето.
И във всеки един случай, резултатът е един и същ.
Трябва да умреш.
ФБР КЛАСИФИЦИРАНИ МАТЕРИАЛИ
Ето го. - Сигурна ли си? Май са еднакви.
Не, този е.
Забелязваме ги от три години, защо ще се свързват чак сега?
Не знам, но знаеше името ми, коя съм, и къде да ме намери.
И след това буквално изчезна. - Какво точно ти каза?
Че е прегледал всички вероятности и със сигурност трябва да умра.
Астрид изследва кръвта му.
Не открихме ДНК съвпадение, но имаше антитела срещу Испански грип.
Той не е ли унищожен отдавна?
Последният случай е от 1919 г. Това го прави поне 91-годишен.
Ще ти назнача охрана. - Според мен няма нужда.
Заплашил те е. - Не съм съвсем сигурна.
Мисля, че се опитваше да ме предупреди.
Ако пак се свърже с теб, уведоми ме веднага.
БОСТЪН, МАС.
Извинете.
Познаваш ли я? - Не.
Това ти ли си?
Талантлива е. Макар и това да е ненормално.
Защо те е нарисувала така?
Тийнейджъри, какво очакваш? Депресии, мразят всичко,
опитват се да направят впечатление на околните.
Така или иначе си е гадничко. - Пазете се!
АНА ТОРВ ДЖОШУА ДЖАКСЪН
ДЖОН НОУБЪЛ ЛАНС РЕДИК
ДЖЕСИКА НИКОЛ БЛЕЪР БРАУН
ЕКСПЕРИМЕНТЪТ 4/10 Изкривена перспектива
Понеже не съществувам във вашата времева линия, машината не отговаря.
Имаме нужда от биомеханичен адаптер,
Обсъждаме миотичните канцерогенни двойнонишкови критични точки.
Спокойно, и аз не знам за какво говори.
Опитва се да ме върне вкъщи.
И аз така чух. Исках да го видя с очите си.
Не се тревожете, агент Дънам. Това няма да попречи на задачите ми.
Аз съм изцяло на ваше разположение.
Няма проблем, просто се радвам, че работите заедно.
Не го взимай много насериозно. Днес си прави електрошок три пъти.
Все още не усещам кога ми се ходи до тоалетна.
По-добре да отида да си изпразня пикочния мехур.
Дънам. - Имаме странен случай.
Някакъв кранист изпуснал една метална греда,
която злощастно премазала Робърт Енгълхарт.
Секунди преди това някой му е връчил скица,
на която същата тази греда го премазва, като пророчество.
Как е изглеждал човекът, който му е дал рисунката, плешив?
Не, била е някаква тийнейджърка.
Вървял е със своя колежка. Каза, че ще разпознае момичето.
Трябва да приберем записите от камерите в района.
Вече го правим.
Къде се губиш цял ден?
Разхождах се. - Обаждай се, когато закъсняваш.
Съжалявам. - Запознах се с нов приятел.
Точно навреме. Вечерята е почти готова.
Приятел. - Как мина?
Интервюто беше много добре. От утре започвам.
Чудесно.
Прилича на къщата край езерото.
Липсва ти, нали?
Не ти ли омръзна постоянно да се местим заради мен?
Това няма никакво значение, важното е да сме заедно.
Защо Бог ме е направил такава?
Знаеш какво мисля, Ем. Бог има план за всеки един от нас.
Дори и понякога да не го разбираме.
Но аз знам, че планът му за мен, е да се грижа за вас.
Е, поне скоро не се е проявявало, нали?
По-добре да спускаме завесите нощно време.
Наспи се, ще си поговорим сутринта.
Обичам те, татко.
И аз те обичам, ангелче.
ФБР, БОСТЪН
Някакъв напредък?
Агент Дънам. Идентифицирахте ли момичето?
Засега не. Линкълн е със свидетелката, преглеждат записите от камерите.
Какво?
Обадиха ми се от клиниката.
Ходила си три пъти за месец. - Проверявате ли ме?
Аз съм прекият ти началник. Тези неща ми ги докладват.
Мигрена. Имах нужда от обезболяващи, затова ходих.
Просто главоболие.
Вярвате ли в съдбата?
Не, не вярвам.
Аз също.
Но тази рисунка...
Ден, след като непознат ми каза, че ще умра,
разследвам случай, в който смъртта на жертвата е предсказана.
Може би...
Онзи мъж в операта все пак е знаел нещо.
Може би през следващите дни е добре да бъдем предпазливи.
Да не те излагаме на опасност.
Добра новина. Колежката на Енгълхарт разпозна момичето на записите.
Извадихме добра снимка от камерата.
Знаем ли къде е отишла? - Знаем къде не е.
Подминала е спирката на 8-ма, както и подлеза за метрото.
Сигурно живее наблизо.
Може да учи в кварталното училище.
Спрете автобуса!
Опитах се.
Значи 6/8 е равно на 3/4?
Делиш числителя и знаменателя, докато накрая не можеш повече.
Не се обиждай, но Емили го обяснява много по-разбираемо.
Добро утро, господине. Извинете за безпокойството.
Ние сме агенти Оливия Дънам и Линкълн Лий от ФБР.
С какво мога да ви помогна? - Търсим това момиче от врата на врата.
Един от съседите ви смята, че живее в тази сграда.
Не съм много сигурен. Как се казва?
Не знаем.
Може ли да ви попитам с кого живеете тук, г-н...
Джим Малъм. Живея тук само със съпругата си Даян и сина си.
Дани, ела за малко.
Виждал ли си това момиче? Май често я виждаме в парка?
Май че да. - Танър парк, на четири пресечки.
Най-добре разпитайте там. - Благодаря, много ни помогнахте.
Ще ми се да можех и повече.
Забеляза ли шкафа зад тях? - Не, защо?
Същата червена раница, като тази на снимката.
Така че, защо ни излъга?
Щом се върнем в централата, ще издействам заповед за обиск.
Май няма да се наложи.
Здравей, аз съм Оливия Дънам, а това е Линкълн. Работим за ФБР.
Всичко е наред, само искаме да поговорим.
Ти ли я нарисува?
Мъртъв ли е? - Мисля, че вече знаеш отговора.
Как рисуваш тези неща, преди да са се случили?
Не знам. Просто ги виждам в съзнанието си.
Когато съм близо до някого, който ще... просто го усещам.
Какво усещаш?
Смъртта.
А другата рисунка? Видя ли нещо, което можем да предотвратим?
Емили, прибирай се. - Г-н Малъм.
Не може да я разпитвате без съгласие. - Нямаме нужда от вашето съгласие.
Емили сама може да реши дали иска да говори с нас.
Емили, искаш ли да продължаваш да отговаряш на въпросите им?
Не.
Ето ви отговор на въпросите. Хайде, да се прибираме.
Мислите ли, че сте първите, които тормозят дъщеря ми?
Винаги започва така. Властите се появяват,
защото са чули, че момиче има... Способности.
После идват онези, които искат да я изследват, като „Масив дайнамик“.
И това никога не спира. Където и да отидем, все я намират.
Дебнат я от колите си, за да я вземат и да я закарат в лабораторията.
Да я мушкат и ръчкат, все едно е някакво животно.
Имате ли представа какво й причинява всичко това?
Оставете на дъщеря ми малкото, което й остава от детството й.
Това е телефонният ми номер.
Ако решите да поговорим, или някой тормози семейството ви,
мога да ви помогна.
Щом се върнем, провери миналото на семейството.
Да видим какво ще излезе. А аз ще посетя една госпожа.
Постъпи правилно.
Никой не трябва да знае, това поставя в опасност всички ни.
Видях и един друг човек, в автобуса.
Ужасно беше.
Съжалявам мила, но знаеш - и да ги предупредим, не променяме нищо.
Помниш ли какво стана, когато се опитахме да помогнем?
Повярвай ми, така е по-добре.
Искам да видя резултатите и то възможно най-бързо.
Изпрати ги директно на мен.
Каква приятна изненада. Ако знаех, щях да се освободя.
Искам да поговорим за Емили Малъм.
Баща й твърди, че сте тормозили семейството.
Това въпрос ли е, или обвинение?
Преди ми казахте, че вече не експериментирате с деца.
Това е истина.
Свързахме се със семейството в Балтимор.
Емили имаше много силни способности и можеше
да ни помогне да напреднем в изучаването на човешкия мозък.
Искахме да изучим способностите й.
Баща й отказа, макар че й предложихме стипендия.
Не разбирам как можете, след като знаете
какво ми е причинило това, да се държите, сякаш няма нищо лошо.
Оливия, съжалявам, случилото се с теб беше ужасно.
Но това момиче е различно, при нея е естествено.
Няма никаква разлика, тормозът си е тормоз.
Дънам. - Аз съм Емили.
Казахте, че искате да ми помогнете.
Може ли да се срещнем?
Задръж така за секунда. Трябва да тръгвам.
Емили?
Страхотно място си избрала.
Напомня ми за едно място, където живеехме.
В по-добри времена.
Понякога идвам тук, за да помисля на спокойствие.
Баща ти знае ли, че ми се обади?
Е, за какво искаш да поговорим?
Мисля, че много хора ще умрат.
Прояви се когато бях 11-годишна. С мама бяхме в зоомагазин.
Гледахме кученцата, когато изведнъж чух някакво бучене.
Мислех, че нещо ми има на ушите,
както когато слезеш от самолет.
Но докато излизахме, човекът там получи инфаркт.
Видях го, миг преди да се случи.
Колко време мина, докато ти се случи отново?
Няколко месеца.
Чух бученето по време на час, след това се появи видението.
Учителката ми лежеше мъртва на улицата сред купчина стъкла.
След три дни я блъсна кола.
Родителите ми ме заведоха на лекар.
Започнаха да ми правят изследвания, но приятелите ми разбраха.
И започнаха да се страхуват?
А след това се преместихте. - Това беше първият път.
Но продължи да се случва.
Забележително. Тета вълните на крайния й мозък са изключително силни.
Мозъкът й консумира много големи количества
кислород и кръв.
Какво означава това, Уолтър?
С Бели имахме теория, че травмиращите събития отекват назад във времето.
Тоест някои бъдещи събития могат да се връщат назад.
Не по начин, който осъзнаваме, по-скоро е като вибрации.
А твоят мозък вероятно е чувствителен към тези вибрации.
Може би това е бученето в ушите, което чуваш.
Някога контролирала ли си го? - Не се получава точно така.
Виденията са... по-скоро като сънища.
Първо са ярки и след това избледняват.
Затова и ги рисувам. Но няма особено значение.
Каквото и да видя...
то винаги се случва.
Знам, че всички тези хора ще умрат, а няма как да го предотвратя.
Не разбирам - защо ги предупреждаваш, ако не могат да сторят нищо?
Не знам.
Може би защото ако знаят,
ще могат да кажат на някого „обичам те“ за последно.
Или да извършат нещо добро.
Може би ще можем да го идентифицираме. Каза, че го е видяла в автобуса.
Ще проверя в градския транспорт.
Ако ползва електронна карта, сигурно имат снимката му.
Не ти благодарих, че ми се обади.
Сигурно не си се решила лесно.
Може ли да те попитам нещо?
В момента усещаш ли нещо?
Тук, с мен?
Емили. - Тате.
Ние му се обадихме. Не искахме да се притесняват.
Нараниха ли те? - Не се страхувайте от нас.
Все не успяваме да го спрем, нека поне те да опитат.
Астрид го откри, имаме и адреса му.
Казва се Албърт Дънкан, има жилище в „Ямайка плейн“.
А после какво? Дори да спасите Дънкан, какво ще стане с останалите?
Не знам, но докато стоим тук, няма как да им помогнем.
Благодаря ти.
Може ли вече да си вървим? Няма с какво да ви помогнем повече.
Всъщност, мисля, че можете.
Уолтър, можеш да хипнотизираш Емили и да визуализираш видението й.
Защо мислиш, че го мога? - Виждал съм те да го правиш.
Албърт неприятности ли има? - Не сме съвсем сигурни.
На ваше място и аз не бих казал, разбирам ви.
Дънкан все още не се е прибрал. Строителен работник е.
Говорихме с шефа му, отсъствал е цяла седмица. При вас как е?
Уолтър тъкмо започва.
Емили, ще броя от три назад.
Когато кажа едно, ще отвориш очи и ще ми кажеш къде се намираш.
Три... две...
Едно.
Къде се намираш, Емили? - Прибирам се вкъщи с автобуса.
Виждаш ли г-н Дънкан?
Не, но го чувам.
Ушите ми бучат. - Огледай се, Емили, намери г-н Дънкан.
Виждам го.
Слиза от автобуса.
Уолтър, напътствай я, можеш да го направиш.
Емили, чуй ме.
Не бива да изпускаш г-н Дънкан.
Ще трябва да го последваш. Можеш ли да го направиш?
Да. - Последвай го.
Трябва да разберем къде отива.
Какво има?
Божичко.
Къде се намираш?
Не знам, но е ужасно.
Господи.
Мъртви са. Всички са мъртви.
Огледай се, Емили. Опиши ми какво виждаш.
Кажи ми къде се намираш.
Страх ме е.
Няма от какво да се страхуваш. Нищо не може да те нарани.
Г-н Малъм, ако чуе вашия глас, това сигурно ще й помогне.
Миличка, аз съм.
Огледай се наоколо, кажи ми какво виждаш.
Виждам един надпис, прилича ми на латински.
„Справедливост за всички?“ Би ли ми дала телефона си?
Аз съм. Мястото е съд. - Ще се случи в съдилище.
Албърт Дънкан е приключил развода си миналата седмица.
Отнели са му децата, едва ли е много щастлив.
Щом преброя до три, искам да се събудиш.
Виждам го.
Виждам г-н Дънкан.
Държи нещо.
Някаква странна радиостанция.
По-скоро е детонатор. Дънкан не е жертвата.
Ще се опита да взриви бомба.
„По Божията воля справедливост ще има за всички“.
СЪДЕБНА ПАЛАТА АЛСТЪН
Охраната е забелязала колата му да влиза в паркинга преди 20 мин.
Вероятно още е в сградата. - Според видението на Емили,
бомбата е много голяма, не може да се е опасъл с нея.
Описа го като изригване.
Трябва да е в подземния паркинг.
Питър ще я търси със сапьорите. - И аз мога да им помогна.
Тръгвайте. Ние ще евакуираме сградата.
Съжалявам, че се обадих на ФБР, трябваше да ти кажа.
Няма нищо, мила. Наистина много се гордея с теб.
Но вече са те вкарали в системата. Въпрос на време е да започнат...
Не, те не са такива.
Агент Дънам ми обеща, че повече никой няма да ни тормози.
По-бързо, влизай вътре.
Това не подлежи на обсъждане. Събирай си багажа.
Какво има? - Черен ван, също като в Балтимор.
Прави каквото ти казва баща ти.
Дай ми химикалка, трябва да им запиша номера.
Извинете, търся съдия О'Мали.
В момента е в заседание, имате ли среща?
Не, но...
Поради сигнал за заплаха, трябва да напуснете сградата незабавно.
Молим да запазите спокойствие и следвайте инструкциите на охраната.
Намерих го!
Ако го видите, не го закачайте, само го наблюдавайте.
Прави бяхме, детонаторът се активира дистанционно.
Кога ще я обезвредят? - Не се знае, доста е сложна.
Дръж ме в течение.
Откриха ли бомбата? - Ще унищожи всичко в радиус 200 м.
Помогни на полицията да отцепи района. - Разбирам ви, но няма да ходя никъде.
Онзи човек, който ти каза, че ще умреш...
може би е говорел за това.
Не мога да живея по този начин, нито да си върша работата.
Няма смисъл да стоите тук. Сложно е, може да отнеме часове.
А онзи може да я взриви във всеки един момент.
Можеш ли да ми кажеш на каква честота приема?
Предполагам, че да. Защо, какво мислите?
Аз съм, кажи на всички да настроят радиостанциите си на 432,5 MHz.
Съдия О'Мали!
Дори не ме позна.
Не, трябва ли?
Ти ми отне семейството. И сега аз ще отнема теб от твоето.
Всичко свърши, г-н Дънкан. Заглушихме сигнала.
Никой не иска да ви нарани, просто вдигнете ръце
и ще излезем спокойно от тук.
Никой никъде няма да ходи.
Албърт, не трябва да го правиш.
Той ми отне всичко.
Разбирам защо си разстроен.
Но не трябва да го правиш.
Вината не е моя. Той е виновен.
Така трябва да свърши всичко. - Не, грешиш.
Не трябва да става така, нищо не е предопределено.
Двамата с теб не трябва да умираме днес.
От теб зависи какво ще се случи. Всичко е в твои ръце.
Аз не искам да умирам днес. Мисля, че ти също не искаш.
Помисли за хората наоколо, те също имат деца.
Няма ни, оставете съобщение. - Г-н Малъм, аз съм Оливия Дънам.
Обезвредихме бомбата и спасихме много хора.
Помислих, че Емили би искала да го знае.
Ем.
Джим, какво става? - Отвели са я, взели са Емили.
Проследихме буса, видян от Малъм. Бил е на някакво химическо чистене.
Благодаря за информацията. Баща й е грешал.
Хванала го е параноята. Изобщо не е отвлечена.
Тогава къде се е дянала? - Мисля, че се досещам къде е.
Емили!
Премръзнала си, трябва да те приберем.
Пулсът й е слаб. - Ще извикам линейка.
Помощта е на път. - Няма значение.
Вече никой нищо не може да направи.
Просто ми е дошло времето.
Аз съм Лий, изпратете линейка в „Дауни парк“ незабавно.
Каза ми, че нещата, които виждаш, са неизбежни, но грешиш.
С твоя помощ днес спасихме всички онези хора.
Емили.
Господи.
Знаех го от скоро.
Защо не ми каза? - Знаех, че ще бъдеш до мен.
Моля те.
Помощта идва, издръж още малко.
Мисля, че беше прав.
Има план за всеки от нас.
Днес са спасили онези хора.
Такъв е бил планът му за мен.
Разбрах какво е станало с момичето.
Много съжалявам.
Получила е нещо като инсулт? - Да.
Мозъкът й не е понесъл такава електрическа активност.
Това, което й е дало дарбата... - Я е убило.
Уолтър каза, че дори да сме знаели, е нямало как да го предотвратим.
„Ако една свещ гори два пъти по-ярко, изгаря два пъти по-бързо“, така каза.
Това едва ли ти действа особено утешително.
Не, не и колкото на него.
Този наблюдател ли е? - Така ли ги наричате?
Да, защо, вие как ги наричате? - Досега не ги наричахме никак.
Нещата тук са много различни. - Какво знаеш за тях?
Появяват се на всички важни събития в историята.
Как го правят? През времето ли пътуват?
Не, не е точно пътуване във времето.
По-скоро присъстват навсякъде едновременно.
Те не възприемат времето по същия начин като нас.
Значи знаят какво ще се случи.
Ако някой от тях е казал нещо за бъдещето...
възможно ли е да греши?
Не, не ми се вярва.
Те не предсказват бъдещето.
Те вече са го изживели.
Да не би някой от тях да се е свързал с теб?
Не.
Надявам се, че не е много късно. - Не, тъкмо се прибрах. Влизай.
Исках да те видя, особено, след като говорих с Филип.
Каза ми какво е станало с момичето. Добре ли си?
Добре съм. Наистина, нищо ми няма.
Относно онова, което каза, когато дойде следобед.
Не трябваше да реагирам така. - Аз съжалявам, че те обвиних.
Аз съм тази, която трябва да ти се извинява.
Това, което преживя като дете, беше прекалено.
Но ти постигна толкова много, че понякога забравям
колко много неща очакваме да ни простиш.
Но аз не съм ядосана.
Днес мислех, че ще умра.
Това, което не ми излизаше от главата беше,
че ти няма да знаеш как съм се чувствала.
Ти си единственият човек, който ми е нещо като майка.
И те обичам.
Какво? Какво има?
Просто имам мигрена.
Не е нещо особено, наистина. - Пиеш ли лекарство?
Да, докторът ми предписа. - Храниш ли се? Яла ли си?
Не. - Ще ти направя супа.
Не е нужно да го правиш.
Не забравяй, че аз съм единствената, която ти е като майка.
Благодаря ти.
Утре ще ти изпратя лекарство. Нова разработка, много е добро.
Превод и субтитри © ПЕТЪР Х., 2012
http://subs.sab.bz