- Unde vă duc? - Nu ştim sigur.
Sunteţi în concediu?
- Nu, în luna de miere. - Zău?
Atunci vă recomand eu câte ceva. Primăria veche,
Penn's Landing, Independence Hall, dar întâi Parcul Îndrăgostiţilor.
- Să vă savuraţi luna de miere. - Da!
Domnule? Vă simţiţi bine?
- Domnule! - Ben!
Ajutor!
- Să încercăm să-i ajutăm! - Chemaţi ambulanţa!
- Deschideţi uşa! - Aţi văzut?
Lacey, micul dejun!
Am luat chifle şi siropul ăla de zmeură care-ţi place ţie.
Ar trebui să ştii că adolescenţilor le trebuie proteine.
De ce-ai venit de pe acum? Trenul pleacă abia peste câteva ore.
Şi-aşa n-aveam serviciu.
Mi-am făcut şi bagajele. Puteam pleca de la ora 8.
Am avut ceva treabă la birou.
Nu vreau să ne strice nimic weekendul între fete.
- New York va fi de comă! - "De comă" înseamnă "grozav",
ceea ce, ca medic, mă deranjează.
De-asta aveam nevoie să stau mai mult cu Lacey.
Dacă vreau să rămân pe piaţa muncii, trebuie să ţin pasul cu tineretul.
Doamne...
O învăţ pe bunica despre reţelele de socializare. Viaţa tuturor e online.
Pentru serviciu, dar şi pentru întâlniri. Aşa şi-a găsit Sylvia al treilea soţ.
Au făcut şi sex virtual?
Mi se pare ciudat să ai o relaţie pe internet.
Eu prefer stilul de modă veche.
Ţi-a mers foarte bine cu el...
Fir-ar! Nicio grijă, tot prindem trenul.
Megan Hunt.
- Vezi să nu se poată intra pe acolo. - Da, domnule.
Ia uită-te la tine...
- Nu te mai încrunta! - Gura. Sunt prost dispusă.
De parcă ai fi vreo voioasă de obicei...
Taximetristul şi-a pierdut cunoştinţa la volan. Ei sunt pasagerii.
Unde-i şoferul?
Se reface după o criză de epilepsie.
A dat într-un tip pe nume Joey Jablonsky, venit din Baltimore.
- El e victima? - Nu, el e doar iritat.
Pune-ţi mănuşile, accidentul a dezvăluit o crimă.
Un glonţ i-a străpuns pieptul şi a ieşit prin spate.
Nu sunt stropi de sânge, deci n-a fost împuşcat aici.
- Are şi o pată pe pantaloni. - N-are acte, dar are semne distinctive.
O aluniţă pe obraz şi un semn din naştere pe gât.
Îl amprentez şi-l caut în baza de date a persoanelor dispărute.
- S-a dus vizita la New York... - Şi pe mine mă deranjează la fel de mult.
Pe mine mă deranjează faptul că, dacă n-ai fi fost lovit din spate,
- ...ai fi scăpat de acuzaţia de crimă. - Par eu genul de om care să facă asta?
Da.
Am venit ieri dimineaţă de la Baltimore să discut despre nişte vânzări,
am o firmă de alimente pentru restaurante şi mi-au scăzut vânzările,
am vrut să mă întâlnesc cu clienţii să...
Mulţumesc pentru CV, dar mai bine ai trece la partea cu uciderea unui om.
Asta încercam să spun. N-am mai deschis portbagajul de când m-am cazat la hotel.
- Mi-a pus cineva cadavrul acolo. - Unde s-a întâmplat asta?
Nu ştiu. Am mers prin tot oraşul. La baruri, hoteluri, restaurante...
Nicio şansă. Apropo, credeam că oraşul ăsta e cel al dragostei frăţeşti.
- N-am venit eu cu cadavrul în portbagaj. - Nu sunt eu vinovat!
Până ne lămurim, rămâi aici.
Vreau şi o listă cu toate locurile unde-ai parcat.
E soţul meu.
E Kyle...
Vrei să...
Ultima oară l-am văzut ieri dimineaţă, când pleca la serviciu.
Era arhitect la Brand Design Group.
Mi-a lăsat un mesaj vocal după prânz.
Spunea...
Spunea că pleacă mai repede de la serviciu, dar n-a mai ajuns acasă.
Copilul... a mişcat!
Pentru prima oară...
- Mulţumesc pentru timpul acordat. - Vă ajut cât pot.
Kyle a fost ucis ieri după-amiază, iar soţia lui zicea
că pleca mai devreme de la serviciu.
- Ştiţi cumva unde s-a dus? - Cred că nu înţeleg.
- De unde să ştiu eu unde s-a dus? - Nu era o acuzaţie, dle Brand.
Criza economică mi-a lovit firma destul de rău.
Aş vrea să-i fi putut ajuta pe mai mulţi după plecarea din firmă, dar...
- Plecarea din firmă? - A trebuit să-l dau afară pe Kyle.
- Nu mai lucrează aici de un an. - De un an? Şi unde se ducea?
- De ce-şi minţea soţia? - Poate era bigam sau spion.
Sau un spion bigam.
Două identităţi, două familii,
într-o lume poliamoroasă uitată de vreme...
I-am trimis hainele la laborator. Poate aflăm ce-i cu pata de pe pantaloni.
- Poate provine de la locul crimei. - Cel pe care încă nu l-aţi găsit?
Are ceva între incisivul frontal şi cel lateral.
Un rest de mâncare?
Aici sunt urme de capilare sparte.
Par să fie de la o centură. Poate îl durea spatele.
Sau poate ridica greutăţi. Are bătături pe degete.
- Astea nu apar la arhitecţi. - Nici rana asta.
Pare de înjunghiere. Hai să-l răsucim.
Uită-te la marginile rănii, sunt răsfrânte.
Asta nu se întâmplă decât dacă era apăsat cu ceva greu când a fost împuşcat.
De exemplu, dacă era întins pe jos.
Ce zici tu?!
Lasă-l.
Domnilor, avem de-a face cu o rană prin penetrare dublă.
Glonţul i-a pătruns în piept, i-a ieşit prin spate, a ricoşat în ceva dur
şi a reintrat în corp.
Ce-i acolo, pe glonţ? O piatră?
Nu-i o piatră oarecare, ci locul crimei.
BODY OF PROOF Sezonul 2 Episodul 15
Traducerea: Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
- Kyle a fost dat afară de un an? - Mă tem că da. Şeful lui ne-a spus.
De ce nu mi-a zis şi mie? Ce naiba făcea ziua?
Asta încercăm şi noi să aflăm.
S-au produs schimbări în situaţia economică a familiei în ultimul an?
Da. Când am aflat că sunt gravidă, nu m-am mai dus la serviciu.
Kyle mi-a spus să nu-mi fac griji şi plătea el toate facturile.
Kyle avea o problemă de la ridicat greutăţi.
Mergea la sală?
Nu. Îl preocupa sănătatea lui, dar se limita să nu bea şi să nu fumeze.
Avea şi o tăietură pe braţ.
Ştii cumva ce-a păţit?
Cred că sunt cea mai neştiutoare persoană din lume în clipa asta.
Ştiu doar că el era sprijinul meu.
Se trezea la 7, pleca la serviciu la 8 şi venea seara la cină.
Îl ştiam amabil, grijuliu, de încredere.
Acum, după ce mi-aţi spus, cred că nu-l cunoşteam deloc.
- Ce-ai acolo, Curtis? - Gabrielle Diaz, 19 ani,
posibilă supradoză de droguri. Am găsit pudră albă în nări
şi plicuri goale lângă ea.
Presa o să dea năvală. Tatăl ei e decan la Universitatea Dexter.
- Da... - Stai aşa. Deja ai fost sunată?
Antonio Diaz e asociat cu comisarul Travers de la Sănătate.
Cea care te-a numit în funcţie. Să ghicesc. Îmi iei cazul.
- Înţelege că... - Nu-nţeleg nimic.
Îmi pot face meseria foarte bine, indiferent dacă-i VIP sau nu.
Toţi sunt cu ochii pe mine şi, cu cât joc după cum cântă ei,
cu atât mai autonom rămâne laboratorul.
Am vorbit la poliţie, încă n-au găsit locul crimei.
- Au dovada aia de ore întregi! - Era doar o pietricică.
Dar pe mine mă bat la cap cu cauza morţii! Am aflat eu mai multe cu mult mai puţin.
Am poze de la laborator, în schimb.
Se pare că pe partea de jos a pietrei e vopsea galbenă reflectorizantă.
Cum e cea folosită la marcajele stradale?
- La trecerile de pietoni. - Sau la marcajul benzilor.
Poate Kyle zăcea pe stradă când a fost împuşcat.
Jablonsky a notat toate locurile unde a parcat.
Dacă nu facem legătura între locurile alea şi piatră, n-avem locul crimei.
- Fă-mi un serviciu. - Da, ştiu, mai insist la ei.
Dacă tu îţi faci treaba, nu înseamnă că şi alţii şi-o fac pe a lor.
- Urăsc citatele din mine însămi. - Scuze.
Mincinoasa!
Ştii ce spunea mama ta despre reţelele de socializare?
Ia uite! Nu numai că are profil, dar e şi conectată.
Nu se poate! Dacă-mi cere prietenia, mor!
Fii drăguţă. Zice că are drept pasiuni
"neurologia, pasenţele şi discursurile politice agresive".
Are mare nevoie de prieteni.
O cerere de prietenie?
Cine-i?
- Ce tânăr e... - Bunico!
- Prietenie acceptată. - Nu eşti cu toate!
Ştii câte relaţii a trebuit să-i facilitez eu ani de zile?
- Doamne! - Doamne, aşa-i...
E superb şi face şi complimente.
Termini? O să pierdem trenul.
Niciun părinte nu încetează să-şi îndrume copilul, indiferent de vârstă.
Lasă-mă cinci minute.
Sam, te rog spune-mi că ăsta e locul crimei.
Megan mi-a trimis deja 1000 de mesaje.
Jablonsky a parcat în 18 locuri. Până acum am verificat şase. Nimic.
Am primit un telefon pe drum.
Ghici cine apărea într-un raport al poliţiei acum trei zile?
- Kyle Harrison. - Zău? De ce?
S-a bătut cu un tip, Sal Rubenstone, într-o casă din Upper Darby.
Poate aşa s-a tăiat. De ce s-au bătut?
Nu ştiu, dar Sal a făcut puşcărie pentru jaf şi tulburarea liniştii publice.
- Se enervează imediat. - Hai să-l aducem la secţie.
Bătăi prin baruri, jafuri... Ar trebui să găseşti altă cale să scapi de nervi.
- Am avut un an greu. - Pentru Kyle e şi mai greu, e mort.
- De unde-l cunoşteai? - Am lucrat împreună la Brand Design.
Eu eram maistru constructor. După concediere, n-am mai găsit de lucru.
Luna trecută am prins o slujbă la o firmă de mutări şi l-am recomandat.
Bătături, centură... Kyle căra mobilă.
De fapt, evacua mobilă.
Când băncile preiau casele şi proprietarii nu vor să plece, sunt evacuaţi cu forţa.
- Noi le scoatem bunurile afară. - Fermecător...
De ce v-aţi certat?
Uneori mai scoatem şi lucruri pe care nu le revendică nimeni.
- Crezi că băncii îi pasă? - Deci, le furai.
Unele chestii...
Kyle a aflat şi s-a trezit conştiinţa în el.
Ne-am bătut şi s-a tăiat în cuţitul meu. Asta-i tot.
- Deci a fost un accident? - Da.
Haide, Sal... săptămâna trecută un cuţit, acum o armă.
Ştiu unde baţi, dar nu-i aşa. Kyle era om bun.
Nicio slujbă n-ar fi meritat aşa ceva.
- Cocaină? - Condoleanţe, dle şi doamnă Diaz.
Ştiam de Gabriella că are probleme, dar nu de genul ăsta.
Am înscris-o la Dexter, m-am gândit că mediul o va motiva.
Având grijă însă de copiii altora, mi l-am neglijat pe al meu.
Poate nu merit, dar vă rog să fiţi discretă.
Nu vreau să afle presa.
Fiţi siguri că rezultatele autopsiei vor rămâne secrete.
E o problemă particulară şi va rămâne aşa.
- Bună, Megan. - Te pot ajuta cu ceva?
Sunt eu, Aiden. Aiden Welles.
Da, Aiden, ce mai faci?
Scuză-mă că am apărut aşa. Poate zici că-s nebun.
- Doamne, Aiden... peisagistul! - Da.
Câţi ani au trecut?
O să fiu sincer cu tine.
Ştiu că am stabilit că luăm cina în curând, dar eu sunt genul "acum".
- Poftim? Cina? Când am...? - Am întrecut măsura, fir-ar...
Mi s-a părut că am simţit ceva când vorbeam online.
Eu n-am... Doamne, alea au făcut-o! Doamne...
- Nu eram eu cea cu care ai vorbit. - Nu?
- Nu. - Atunci, cine-a fost?
Când o să aflu, arborele meu genealogic va rămâne fără o creangă.
Bun. Păi atunci eu...
Mă duc. Încetişor...
M-am gândit eu că-i prea frumos să fie adevărat.
- Ce anume? - Păi...
Mi-ai plăcut mult când te-am cunoscut.
Când am auzit că eşti singură, am prins aripi.
Mă bucur că te-am revăzut. Am plecat.
Păi... dacă tot ai bătut atâta drum...
de ce să nu luăm cina împreună? Ne putem întâlni undeva.
Da? Eşti sigură?
- Da. - Nu vreau să-ţi forţez mâna.
Ce zici de restaurantul lui Nick? E locul meu preferat.
Bine. La ora 19, mâine.
La 19.
Te-am văzut.
Scuză-mă că ţi-am întrerupt întâlnirea romantică.
- Nu era nimic romantic. - Zău? Nici asta nu-i.
Urma de pe pantalonii lui Kyle e adipoceară.
Adipoceară? Ţesuturi moi transformate în acizi graşi după moarte.
- Kyle a venit în contact cu un mort. - Înseamnă că mai e un cadavru undeva.
- Tu nu răspunzi la mesaje? - Nu, dacă le scrii cu majuscule.
- E ca şi când ai ţipa. E nepoliticos. - E autoritar.
Kyle Harrison avea adipoceară pe pantaloni.
- Ce avea? - O substanţă organică
formată prin hidroliza anaerobă a bacteriilor din ţesutul gras.
- Mai bine dă-mi mesaj. - Vrei să şi vorbesc cu majuscule?
A intrat în contact cu un cadavru descompus.
Poate a dat peste ceea ce nu trebuia şi a fost ucis.
Sau poate chiar el a omorât pe cineva. Avea o viaţă secretă,
îşi minţea soţia, câştiga bani cine ştie cum.
Şi se înhăitase cu Sal, un fost puşcăriaş.
Poate că pierderea slujbei l-a dus spre căile întunecate...
- Interesant. - Ce anume?
I-am găsit cartea de muncă. N-a lucrat la o firmă de mutări.
- Era în şomaj. - Soţia lui n-a văzut cecurile?
- El plătea toate facturile. - Îi erau trimise la altă adresă.
La o femeie, Vanessa Winters. Poate acolo se ascundea ziua.
Kyle e fostul meu prieten.
Eram iubiţi în liceu şi am rămas amici.
De ce primea aici cecurile de şomaj?
Nu-i putea spune soţiei lui că îşi pierduse serviciul.
De ce nu?
Din mândrie. Era de modă veche, mai ales după ce Mindy a rămas gravidă.
- Nu-ţi prea plăcea Mindy, nu? - Nu-l cunoştea pe omul cu care se culca.
Tu îl cunoşteai, nu?
Nu erai puţin geloasă că s-a căsătorit cu ea, nu cu tine?
Nici vorbă. Eram amici, atât.
Îşi minţea soţia, trimitea cecurile la tine acasă...
Eu zic că eraţi mai mult decât amici.
Îmi folosea casa drept birou.
Când nu avea slujbe sezoniere, căuta un alt post de arhitect.
Trebuie să intru şi să ridic toate lucrurile personale ale lui Kyle.
- N-ai nevoie de mandat pentru asta? - Îl obţin cu plăcere... dacă e nevoie.
Am primit rezultatele toxicologice. Fata ta a luat o supradoză.
Ştii că am încredere în tine, da? Indiferent că sunt VIP-uri sau nu.
Uită-te aici.
- Ia uite ce leziuni pe piele! - Purpură vasculară.
De când uzul de cocaină provoacă sângerări sub piele?
De când unii traficanţi o amestecă cu levamisol,
un medicament de uz veterinar.
Are aceleaşi efecte cu cocaina, dar produce necroza ţesuturilor
şi scade numărul leucocitelor umane, predispunând la infecţii.
Porcăria asta cumpărată de Gabriella ar putea fi în tot oraşul.
Cine ştie câţi oameni ar mai putea muri.
- Ai emoţii pentru întâlnirea de deseară? - Poftim?
Cu tipul ăla vânjos, englezul. Nu ştiam că-ţi plac bărbaţii mai tineri.
Zise tipul care se dădea la o adolescentă.
Şi nu e întâlnire, am pus capăt conversaţiei, asta-i tot.
Zău? De-aia aproape că ţi-ai retezat braţul în uşa liftului?
Te-am văzut, Megan. Îţi place tipul.
Spune-mi că ai găsit scena crimei. Altfel nu faci decât să mă enervezi.
Nu, dar am informaţii despre substanţa găsită între dinţii lui Kyle.
N-a fost mâncare, ci foaie de la un trabuc.
Ciudat. Soţia lui spunea că nu fumează.
Am rugat criminaliştii să facă analiza chimică.
Trabucul pe care l-a fumat Kyle era infuzat cu coniac.
Montecito Especial.
Todd a primit unul cadou de la firmă anul trecut.
Cele mai scumpe trabucuri de pe piaţă. 700 dolari bucata.
Kyle nu şi-ar fi permis aşa ceva.
... trebuie să emitem un avertisment.
Ingestia acestei cocaine, chiar şi în cantităţi mici,
poate cauza infecţie şi posibil deces.
Biroul meu lucrează cu filiala CDC pentru găsirea sursei,
dar între timp, cei care au folosit şi au observat
leziuni violete sau negre pe piele trebuie să meargă imediat la Urgenţă.
- Vă mulţumesc. - Puteţi confirma că fiica
decanului Universităţii Dexter a murit de la o supradoză de cocaină?
Nu comentez. Vă mulţumesc.
Teddy Gorman.
- O noaptea grea? - M-aţi trezit voi cu telefonul.
Nasol ce s-a întâmplat cu Kyle.
I-am găsit nişte fişiere în computer. Schiţe cu numele tău pe ele.
- Kyle lucra ceva pentru tine? - El a făcut schiţa renovării.
Pe când lucra la Brand Design.
M-a sunat acum vreo trei săptămâni şi mi-a spus că e pe cont propriu.
L-am angajat să-mi construiască o casă de oaspeţi.
- Când l-ai văzut ultima oară? - Nu ştiu.
Ăsta-i un trabuc fin. Montecito Especial?
- Cele mai bune. - Ai fumat unul cu Kyle?
Da. Am sărbătorit faptul că lucrăm împreună din nou.
Kyle avea o foaie de Montecito Especial între dinţi când a fost ucis.
Unde aţi sărbătorit?
- Simţiţi-vă ca acasă. - Ce mai cameră...
Hai să lăsăm prostiile, dle Gorman. L-ai văzut pe Kyle acum două zile.
Ai fost ultima persoană care l-a văzut în viaţă.
După logica asta, eu sunt criminal.
Teddy, ştii de ce poliţiştii
aprind trabucuri la locul crimelor?
Să acopere duhoarea de cadavru în putrefacţie.
De asta ai construit camera pentru fumat?
Adipoceară. Ce ai îngropat în peretele ăsta?
Stai. Stai. Stai.
De unde naiba să ştiu cine este?
Îţi e greu să reduci numărul? Câte femei ai omorât?
Eşti în stare să te relaxezi în timp ce o femeie putrezeşte în zid?
- Ia stai... - Îl duci pe Kyle în camera aceea,
el observă scurgerea din perete
şi îl ucizi înainte s-o găsească pe femeia strangulată.
- Aşa s-a întâmplat? - Kyle a vrut să-l duc acolo.
A spus că vrea să vadă designul, să vadă cum a ieşit.
- Deci Kyle ştia că trupul era acolo? - Da. Nu.
- Nu ştiu. - Poate găseşti răspunsul în celulă.
Doamnă comisar Travers, este... o surpriză.
Nu-mi place să mă bag în bucătărie decât dacă vreo oală dă pe dinafară.
- S-a întâmplat ceva? - Dacă nu eşti conştientă,
înseamnă că problemele din secţia ta sunt mai grave decât am crezut.
- Probleme? - Da, probleme.
Să vedem, buget mic, mulţi angajaţi, reputaţie excepţională. Nu sunt.
- Antonio Diaz. - Exact.
N-am amestecat numele fiicei lui, aşa cum am promis.
Am văzut conferinţa de presă. Când a întrebat reporterul de ea...
- Am zis "nu comentez". - Ai făcut pauză. Limbajul corpului
a fost esenţial în recunoaştere, Kate.
Cu tot respectul, doamnă comisar, ştiu că funcţia mea ţine de politică
şi atitudine. Deja am fost forţată să-mi compromit integritatea
în mai multe rânduri decât aş vrea.
Dacă aşteptaţi să mă scuz amicului Antonio pentru ce n-am spus,
- ...pentru limbajul corpului... - Nu va fi nevoie.
Te retrogradez, Kate.
- Începând de acum. - Cred că glumiţi.
Nu.
Cineva trebuie să conducă biroul. V-aţi gândit cine ar putea fi?
Nu mă aşteptam să te văd aici. Ai înhăţat cazul ăsta.
Se întâmplă ceva?
M-am specializat în reconstrucţia facială medico-legală.
Îmi plăcea arta. Mai târziu m-a atras antropologia,
aşa că e o combinaţie între cele două.
Dacă nu putem lua amprente şi ADN-ul nu e în sistem, m-am gândit
să-i reconstruiesc faţa şi s-o identificăm.
Da, se întâmplă ceva.
Aici erai. Să ştii că n-am cerut-o eu.
- Nici nu ştiu dacă vreau să fiu şef. - Despre ce vorbeşti?
Comisarul Travers m-a retrogradat.
Poftim? Ce nebunie. Fără supărare.
Travers să mă pupe-n fund. L-ai sunat pe primar? Dacă nu, o fac eu.
Kate, putem discuta despre asta?
Este o amprentă pe plastic.
Am să rog criminaliştii să examineze colierul.
Îmi spui ce s-a întâmplat? Măcar dă-ţi frâu liber.
Nu chiar acum. Singura mea preocupare e femeia.
Stau trează toată noaptea dacă trebuie.
Bine. Şi eu. Nu, stai. Am întâlnirea aia. Adică cina.
- Da? Cu cine? - Nimeni. Doar... un tip.
- O anulez. - Nu, n-o anulezi.
- Ba da. Nu-i nimic. - Nu! Du-te. Mă ocup eu.
Ăsta e locul tău preferat?
Nu pot să cred că n-ai mai fost la Nick.
Unii ar spune că e sacrilegiu.
Nu unii care vor să stea la masă când mănâncă.
Dă-mi voie să ghicesc. Îţi place mai mult salata.
Dacă eşti sensibilă la stomac, am putea să...
Ai auzit vreodată de sindromul Rapunzel?
E o tulburare obsesiv compulsivă, în care persoana
îşi mănâncă vârful propriului păr.
Singura problemă e că tractul gastrointestinal
nu poate digera păr, aşa că se adună tot în intestin.
Am scos o dată
un ghem de păr de 4.5 kg dintr-un intestin obstrucţionat
al unui cadavru la o autopsie.
Poftă bună.
Bine jucat. Ai aruncat-o pe asta chiar la prima întâlnire?
Tu le copleşeşti pe toate cu colesterolul tău?
Bine, s-au aruncat mănuşile.
Când ai divorţat?
La câteva luni după ce ai făcut piscina din curtea fostei mele case.
N-am apucat să mă bucur de fructele muncii tale.
Îmi pare rău s-o spun, dar ştiam că aşa se va întâmpla.
- Ştiai? - Da.
Lucrez cu multe cupluri şi...
se pot spune multe despre o căsătorie din procesul de luare a deciziilor.
Tu şi soţul tău nu eraţi de acord cu absolut nimic.
Da, dar întotdeauna obţineam ce-mi doream.
Mi-a plăcut faptul că erai dispusă să-ţi asumi riscuri.
La fel ca acum.
Mulţumesc Domnului că am cardiologul pe apelare rapidă.
- De ce-ai făcut asta? - Ce să fac?
E uimitor.
Ai fost aici toată noaptea?
Da.
Când mi-am pierdut primul loc de muncă,
am fost un caz clasic de "Cinci etape ale durerii" de Kubler Ross.
Ea vorbea despre pierderea cuiva drag.
Să-ţi pierzi munca e ca pierderea unei persoane iubite.
Gândeşte-te. Multe sunt legate acolo...
identitatea, respectul de sine. Uită-te la Kyle Harrison.
Şi-a pierdut slujba, viaţa lui a luat-o razna.
- Minunat. Mulţumesc. - Ştii ce vreau să spun.
Sunt aici dacă vrei să vorbeşti.
- Mulţumesc, dar n-am nimic. - Ba ai. Eşti în faza de negare.
- Megan! - Furie. Treci direct prin ele.
Bine. Ce urmează?
Îi punem imaginea în circulaţie. La ştiri, poliţie, pe internet.
Asta este. Internetul.
Viaţa tuturor e acum pe internet.
Să sperăm că şi a suspectului principal.
Iată. Teddy Gorman.
Stop.
Se numeşte Lisa.
Lisa Schmidt. Fata din zidul tău.
N-o cunoşteai, zici? Păreaţi foarte apropiaţi.
Erau mai mult decât apropiaţi, aşa-i, Teddy?
Prietenii tăi spun că locuia cu tine.
Ne-am cunoscut la club. Am început să ne vedem şi după câteva săptămâni,
a cerut să stea cu mine! Spunea că n-are familie.
- Şi n-are unde să se ducă. - Cum a fost relaţia?
A fost sălbatică, intensă. Era ca... o tornadă.
Relaţiile de tipul ăsta se lasă cu morţi.
- N-am omorât-o! - Şi cum naiba a ajuns în zidul tău?!
Nu ştiu!
Tot ce ştiu e că, având-o pe ea pe cap
şi construcţia casei, aveam nevoie de aer.
Am tăiat-o la Vegas. Şi când m-am întors, dispăruse.
Şi ştiţi ceva? Mi-a părut bine.
Sunt convins că ţi-a părut.
Ce crezi că faci? Nu e momentul să te hrăneşti, prostule.
Am vorbit cu detectivul Morris. Teddy Gorman nu mărturiseşte.
Au nevoie de dovezi, iar eu nu vreau ca secţia mea s-o facă lată.
"Secţia mea"? I-auzi!
Pot să lichidez camaraderia cu tine uite-aşa.
Ce? N-ai face aşa ceva.
Eu sunt untul pentru jeleul tău, sunt Hall pentru Oates...
Şi coşul de pe fund.
Mi-au fost date primele două cazuri ca şef
şi să fiu al naibii dacă nu se rezolvă rapid. Mă înţelegi?
Priveşte. Faţa unui mincinos.
Amprenta ta era pe o folie de plastic înfăşurată în jurul unei victime.
- Lisa Schmidt. - Care Lisa?
Prietena lui Teddy Gorman. Tu ai fost maistrul constructor
- ...la renovarea de anul trecut. - Da.
Da, îmi amintesc de ea.
Făcea plajă lângă piscină, enerva toţi băieţii.
Dar nu pe tine, aşa-i?
Era sexy. Nu înseamnă că m-am dat la ea.
Ştii cum să construieşti un zid, un tapet, o tencuială?
- Da, sigur. - La strangulare cum stai?
Tu ai asfixiat-o pe Lisa şi ai îngropat-o în zid.
Kyle a aflat, a trebuit să te ocupi şi de el.
Ai probleme cu autocontrolul, cazier, mijloace şi motiv.
Nu-i cea mai grozavă combinaţie, Sal. Vrei să ne spui ceva?
Vreau avocat.
Haide! Scoate-l de aici.
Nu putem dovedi că Sal a ucis-o pe Lisa doar cu o amprentă pe plastic.
A lucrat acolo. Labele lui au fost peste tot.
Atunci trebuie să-l legăm de moartea lui Kyle.
Dacă reuşim, poate îl legăm şi de moartea Lisei.
- Da. - Mă scuzaţi. Vă întrerup?
- Dar când nu întrerupi? - M-am gândit că aţi vrea să ştiţi.
Am găsit locul crimei.
Aceasta este piatra găsită în glonţul care l-a ucis pe Kyle Harrison.
Are vopsea galbenă pe o parte.
Cu ochiul liber pare vopsea reflectorizantă.
Dar microscopul a arătat că are două straturi.
Stratul de jos este vopsea galbenă pulverizată,
iar deasupra este un strat protector ca să menţină vopseaua.
Kyle era întins pe jos. De ce să fie vopsea galbenă pulverizată pe pământ?
Lasă asta. Dacă era cu spatele la zid? Rana ar arăta la fel.
- Graffiti? - Probabil. Dar de ce
- ...are strat protector? - Ştiu de ce.
Programul de artă murală. Se practică din anii '80.
Municipalitatea a încercat să trimită artiştii
de la vandalism la picturi murale. De asta e protejat.
Zidurile acelea sunt prin toată Philadelphia.
Vedeţi ce locaţie vă dă Joey Jablonsky pentru murale şi aţi găsit.
Frate... trebuie să fac eu totul?
În sfârşit! Am găsit locul faptei.
Aici. Aşa...
Ne întâlnim din nou, domnule Brand. Recunosc...
nu te-aş fi crezut criminal sau agresor sexual.
- Vă asigur că nu sunt niciunul. - Dar agresiunea sexuală din 2006?
Acuzaţia a fost retrasă. O stagiară oportunistă care voia bani.
Ţi-a adus ADN-ul în baza de date. Iar noi l-am comparat cu un profil
de la locul morţii lui Kyle Harrison.
Pielea ta s-a transferat pe cartuş când ai încărcat arma, Harvey.
Noi ştim că eşti vinovat. Dar nu ştim încă motivul.
Anul trecut ai fost acasă la Teddy Gorman,
zi după zi, cu tipa aia fierbinte, Lisa Schmidt
care te tachina stând în bikini lângă piscină.
Gorman pleacă din oraş, tu te dai la ea.
Ea te refuză şi tu vezi roşu în faţa ochilor.
Iar ea moare. Eu aş fi intrat în panică.
Dar nu şi tu. Ai îngropat-o în zidul din camera pentru fumat
şi i-ai strâns toate lucrurile. O asemenea vagabondă,
nu se vede, s-a uitat, aşa-i?
Ai concediat toţi muncitorii care au lucrat acolo...
Kyle, Sal, oricine putea descoperi ce-ai făcut.
Când Kyle a descoperit fisura din zid, te-a sunat?
E adevărat. Ne-am întâlnit.
A scos arma şi m-a ameninţat cu ea.
A zis că i-am distrus viaţa când l-am concediat.
Ne-am luptat, arma s-a descărcat.
A fost autoapărare.
În ce priveşte fata, nu mă puteţi acuza.
Sigur. Totul nu-i decât o intrigă.
- Megan Hunt. - Bună, eu sunt.
Criminaliştii au găsit un fir de păr în colierul Lisei Schmidt.
Tija firului de păr era perforată de tricofiton.
- Serios? E micoză. - Mai specific,
după cum arată tija, tinea barbea.
Nu mai spune...
Hai să vorbim despre povestea cu autoapărarea.
N-ai omorât-o? Cel care a omorât-o a lăsat un fir de păr în colierul ei.
Iar acea persoană avea micoză.
Chestia interesantă la micoză este că,
dacă nu e tratată imediat, lasă cicatrice.
- Ce faci?! - Demonstrez că ai ucis-o pe Lisa!
Ucigaşul avea o ciupercă în barbă, iar tu ai încă cicatrice.
Detectivul Morris are dreptate.
Kyle te-a sunat când a văzut scurgerea din perete.
Şi fiindcă e muncitor bun, ai ştiut că îl va da dărâma şi îl va repara.
L-ai împuşcat sub podul acela
şi l-ai azvârlit în primul portbagaj pe care l-ai găsit.
Întâi îl concediezi pe Kyle ca să muşamalizezi ce-ai făcut,
apoi îl ucizi, lăsându-i soţia văduvă
şi copilul nenăscut fără tată.
Şi totul doar fiindcă o fată n-a vrut să se culce cu tine.
Dr. Hunt, vă mulţumesc că aţi venit
să-mi spuneţi ce s-a întâmplat.
Îmi pare rău că n-am putut schimba rezultatul.
Dar m-am gândit că poţi găsi puţină consolare.
Am mai vrut...
să-ţi dau asta.
Când a fost verificat computerul lui Kyle,
poliţia a găsit scrisoarea asta.
Soţul tău a fost omul pe care îl cunoşteai.
Să ai grijă de copil.
"Draga mea Mindy,"
"Mi-am pierdut serviciul. Mi-e atât de ruşine..."
Bună seara, doamnelor.
- Bună, dragă. - Cum a fost? Ce-am pierdut?
Bunica spunea că e oraşul care nu doarme niciodată şi am demonstrat-o.
Bunica n-a dus niciodată lipsă de vitalitate.
De parcă tu te-ai oprit din lucru măcar o secundă?
Nu. Cu excepţia unui singur lucru.
Vineri s-a întâmplat ceva înfiorător.
La birou a venit un tip care susţinea că mă cunoaşte.
Era un hărţuitor nebun. A zis că a vorbit cu mine pe internet
şi că trebuia să luăm cina.
Serios? Îngrozitor.
Ştiu. Peter a încercat să-l potolească,
ăsta nu s-a lăsat şi a început să plouă cu pumni.
Slavă Domnului că era şi Bud acolo, l-a pus la pământ
şi i-a pus imediat cătuşele şi l-a dus în arest.
Faceţi mişto de mine? Amândouă?!
Pe ea o înţeleg, dar tu?!
Eu... n-am vrut. Ea m-a obligat.
Megan, deci nu s-a întâmplat?
Nu, dar se putea întâmpla. La ce te gândeai?!
Tu la ce crezi că mă gândeam?! Să ai şi tu o viaţă socială.
Doamne Dumnezeule!
Dacă ţineţi neapărat să ştiţi... m-am întâlnit cu el.
Şi am luat cina.
- Şi? - Şi... a fost bine.
Ia te uită la tine... A fost mai mult decât bine.
Poate.
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro