- Kolla in det här. - Tror du nån hann före?
- Du har väl inte berättat för nån? - Nej, klart jag inte har!
Jag lackar ifall nån gjort det. Öppna.
Det är varmt.
- Vi kanske ska skippa den här? - Nej, ingen ska sno vår koppar.
- Nån är här. - Inga bilar förutom vår därute.
De kanske har kört ett lass. Nån klipper ju fortfarande.
Då får de dela med sig.
De har en skärbrännare.
De är bäst du sticker härifrån!
Vi är vakter och vi plockar in dig om vi hittar dig!
Stick nu, så glömmer vi att du var här!
Jag säger det inte igen!
Stick härifrån!
Vad fan... Jag kan inte andas.
Idiot! Försöker du ta livet av dig?
Översatt av skorpan666 www.addic7ed.com
- Var är kropparna? - Nere i källaren, uppbrända.
- Identitet? - Vi får kolla tandplåtarna.
Men vi har bilen som ägs av Joseph Oliver, en småskurk.
Har plockat honom för skrotstöld ett par gånger. Vet inte om det är han därnere.
Husets ägare, Lance Truman, väntar för att prata med er.
Han anmälde inbrottet imorse. Den andre är hans entreprenör.
- Brandutredare på plats? - Ja, Vance är redan här.
- Vill ni prata med Truman? - Vi kollar kropparna först.
Okej... Det är rätt vidrigt därnere.
Ser ut som kopparstöld, vi hittade en hel kundvagn full.
- Använde de skärbrännare? - Vi har inte hittat några.
- Hur lyckades de bränna upp sig själva? - Därför har vi mordbrandsutredare.
- Vad har vi? - Vad hände med "god morgon"?
God morgon, Jordan. Vad har vi?
Inte så värst mycket. Två döda män. Tror jag.
Vet inte var branden startade, men det gick fort.
Så vad de nu jobbade med var väldigt flyktigt.
- Antändningskällan är också okänd. - Kroppar bränns ofta för att dölja mord.
Brandmönstret visar att antändningen skedde här, -
- tryckvågen kastade dem mot väggen. - Så nån stänkte ner dem med nåt?
- Explosionen tyder på det. - Bensin?
Nej, det känns på lukten. Vet mer när jag kört lite prover. Det lustiga är...
En kropp måste brinna i timmar för att se ut så här.
Vad det än var, blev det väldigt varmt, väldigt fort.
Det här är tredje huset jag äger som de länsar.
De stjäl all koppar. Det hjälper inte att sätta upp stängsel och hänglås.
- De skär upp alla lås jag sätter upp. - Men de använde inte skärbrännare.
Det finns inga direkta märken. Det är som om låsen är nersmälta.
Jag vet inte vad de använder, men det ser likadant ut som vid mina andra hus.
Känns som olja. Nån som har en tändsticka?
- Tändare. - Tack.
Jävlar.
- Läser jag rätt? Lipider? - Ja, mäskligt fett.
- Mänskligt fett? Är du säker? - Utan tvekan. Blandat med metan.
Vid antändning får du en extremt varm brand.
- Var får man tag i mänskligt fett? - Hos slaktaren om det hade varit biff.
Men mänskligt fett... Vet inte, bårhuset kanske.
- Vi letar DNA. - Vi tror det är mord.
Varför det?
Inga bevis på platsen. De måste tagit det med sig.
Samma ämne användes för att bryta upp alla lås.
Och vi har liknande inbrott i flera övergivna hus.
Kopparstöld är vanligt. Kollat skrothandlarna?
- Ja, och de får inte in nån koppar. - Så den som stjäl, säljer det inte.
Verkar ju vettigt...
Ursäkta, ett vittne har trätt fram. Han såg nån som sprang från huset igår.
Jag körde förbi det där huset igår kväll och tänkte inte på det.
Tills jag hörde om dödsfallen på nyheterna.
- Du såg nån utanför huset? - Ja, han sprang ut framför mig.
Körde nästan på honom.
Jag vet ju inte om han var inblandad, men han var där och han såg rädd ut.
- Kan du beskriva honom? - Halva hans ansikte var ärrat.
Spretigt hår, hade inte rakat sig på ett tag och han bar en lång rock.
- Jag gissar på en uteliggare. - Vad hände efter du stannat?
Jag skrek att han var en idiot, han sprang vidare.
- Du såg honom inte om han hade en bil? - Nej.
Vi vill att du träffar en polistecknare så vi kan få fram en fantombild.
Okej.
Det är rätt likt.
Vi har ett anrop. Lance Truman anfölls precis, utanför huset med brandoffren.
Polispatrull är på väg.
Vi behöver ambulans till Clark street. - Han slog mig. Han är nog kvar därinne.
- Han återvände till brottsplatsen? - Ser ni honom, gå inte i närheten.
Håll er inom synhåll och anropa oss.
- Kundvagnen är borta. - Hur fick dem upp den?
Hissen är ju trasig. Enda vägen är trapporna.
Vi har rörelse här uppe.
Jag hörde nåt.
Från in/utlämning.
Där bak nånstans.
Jag blev nerstänkt... Kan inte andas.
Flytta på dig. Spring. Avlossa inte vapnet.
Stanna där du är.
- Är du okej? - Ja.
- Inte jag. Jag har det i ögonen... - Jag såg honom, den ärrade mannen.
- Men han försvann. - Få ut honom härifrån.
Burkhardt.
Vance har DNA-resultat på lipiderna. Vi har en identitet.
Fred Eberhart, 48. Varit stammis på krigsveteransjukhuset i flera år.
Ökenstorm-veteran och dekorerad krigshjälte. Kollat med försvaret?
Ja, de har inte sett honom på ett halvår. Han har en förmåga att bara försvinna.
- Inga adresser? - Nej.
Jobb då?
Jobbade som svetsare för järnvägen, men de sa upp honom för två år sen.
- Var är han ifrån? - Förr och uppvuxen här i Portland.
- Några släktingar här? - En dotter. Ariel Eberhart.
- Försvaret hade hennes nummmer. - Då ska vi se om hon är hemma.
- Såg ni vad Eberhart använde? - Det var för mörkt för att se.
Men jag hörde nåt som lät som rökhosta. I nästa sekund kom en eldboll emot oss.
Ingen hemtelefon eller mobil.
Telefonsvarare på klubben Trop Chaud. Hon kanske jobbar där.
Det är på vägen hem. Jag kollar upp den.
Hej. Showen har redan börjat, men jag kanske kan klämma in dig.
Jag... letar efter Ariel Eberhart. Vet du vem det är?
Där är hon.
Hej, Nick. Vad gör du här?
Inte sista stället jag förväntade mig att se dig på kanske, men bra nära.
- Kommer du hit ofta? - Vadå, jag? Nej.
Ibland.
Okej då, ofta. Hon är ju brännhet.
Jag jobbar på ett fall som involverar hennes pappa. Han är nån...
Daemonfeuer.
Borde vi prata om det, just här?
- Nej. - Jag hoppades du skulle säga det.
- Daemonfeuer? - Vi skulle ju inte prata här.
Okej.
Jag vet inte så mycket om dem. Det finns inte så många kvar.
Efterlämningar från forna tider. Vad jag vet så härstammar de från nåt draklikt.
- Jag trodde drakar var mytologiska. - Drakar, ja. Inte Daemonfeuers.
- Så de sprutar eld? - På ett invecklat sätt, ja.
Vad jag förstår, och jag är ingen expert, så är det nån sorts aceton.
Som de, hur ska jag säga? - Spyr upp. Har du hört talas om LCHF-diet?
Kroppen hamnar i ketos, så den bränner sitt eget fett.
I det här fallet förångar de sitt eget fett. Högexplosivt och rätt äckligt.
- Om du inte dansar på scen, halvnaken. - Hur antänds det?
Statisk elektricitet skulle jag tro. Vad gjorde hennes pappa?
Han kan ha bränt ihjäl ett par killar.
Det påminner mig... Fick ett samtal från min kusin Naydler i Antwerpen.
En Grimm hittades död på en bakgata.
Vid Krijgsbaan, nära Schoonselhof, vilket säkert inte betyder nåt för dig.
När då?
Två dar sen. Han blev halshuggen och huvudet har inte hittats.
Rykten säger att det kan vara skördare. Jag tänkte du skulle vara på din vakt.
- Inspektör Burkhardt. Vi behöver prata. - Tur för mig.
Jag utreder en mordbrand.
Jag hade den långt innan böckerna kom.
Är jag din första Daemonfeuer?
Jag hoppas det.
Du är min första Grimm.
Jag var orolig över att inte få se dig igen, men jag måste säga...
- Du är inte vad jag förväntade mig. - Vad förväntade du dig?
Grimms är hårdingar. Det kan vara rätt tändande.
Om du nu inte halshugger mig.
Jag letar efter din pappa. Fred Eberhart.
- Du hittar honom inte här. - Han är misstänkt för mordbrand.
Två män dog.
- Ingen rök utan Eberhart? - Vet du var han är?
Nej.
När såg du honom sist?
Min pappa är en förlorad själ.
Efter mamma dog, föll han isär.
Han anklagade sig själv. Kanske rättfärdigt. Han beskyddade henne inte.
Han klarade i alla fall ingenting efter det. Speciellt inte mig.
Jag förlorade båda mina föräldrar på en gång.
- Några vänner som kan veta var han är? - Önskar jag visste.
Ibland saknar jag honom jättemycket.
Är du säker på att det var han?
Ja.
Du vill ha min hjälp att sätta pappa i fängelse?
Jag vill stoppa honom innan han skadar fler människor.
Det borde du också.
- Och jag som trodde jag var het. - Nu tar vi det lugnt.
Kul att du kom förbi, men ta ytterdörren nästa gång.
- Jag såg nåt på din bakgård. - Ja, det var jag som rensade lite.
- Nicks telefon, vad vill du? - Vem är det här?
- Nicks vän. Vem är du? - Ge mig telefonen.
- Var är Nick? - Han är här med mig.
Lugn, gullet. Åh, det där känns rätt bra.
- Vilken av dem är Juliette? - Juliette, jag kan förklara.
Kan knappt hålla mig.
Ska du gå redan?
När du åkt hela den här vägen? Hoppas du inte bara retas med mig.
Kom ihåg att du kom till mig, jag kom inte till dig.
- Varför var inte Hank där? - För att han åkte hem.
Jag kollade ett nummer. Det ledde till klubben, som ledde till henne och huset.
Hon är helt galen.
- Hur fick hon tag i telefonen? - Den ramlade ur fickan.
Den hoppade rakt i hennes händer?
Lägg av. Jag vet vad du tänker, och det är inte vad som hände.
Jag blev nerslagen.
- Av henne? - Ja.
- Varför arresterade du inte henne? - Hon hjälper mig att få tag i pappan.
Vad gör hon, utöver att slå ner unga män på sin bakgård?
Hon är en elddansös.
Jag skulle aldrig kunna hitta på nåt sånt här.
- Jag är ledsen. - Det hoppas jag.
- Jag skulle aldrig göra så mot dig. - Se till att hålla telefonen i fickan.
"Hans barn var till och med vildare än Daemonfeuern, de offrade sig för honom."
"Vi undvek dem och följde Daemonfeuern högt upp i bergen, till hans hemska lya."
"Den var fylld med stöldgods från byarna."
"Benen vid ingången var för många för att räkna."
"Hade vi inte vetat bättre, hade vi trott att det var ingången till helvetet."
Precis vad jag behöver... En ingång till helvetet.
Det kommer bli bra, pappa. Jag har hittat nån som kommer göra dig bättre.
Eberhart var en av våra bästa svetsare. Lärde sig i det militära.
Han sa att hans pappa använt eldkastare i Vietnam. Likaså hans farfar i Stilla Havet.
- När såg du honom sist? - Ett par veckor sen.
Försökte prata med honom, men han stack. Han har blivit knäpp.
Hans fru dog i en brand. Han har inte varit sig själv sen dess.
- Trist, men vad kan man göra? - Var nånstans såg du honom senast?
Borta vid ett nerlagt gruvspår.
- Såg du vart han var på väg? - Nej, han gick bara längs spåret.
Hittat det.
En karta från 1945 som visar alla gamla järnvägsspår. Här är den gamla stationen.
- Här är gruvspåret. - Det går upp på höjderna.
- Delar sig i fyra spårgrenar. - Trevligt ställe för en lya.
- En vadå? - Du vet, ett bra gömställe.
Burkhardt.
Hej, det är jag. Jag sätter upp en speciell show ikväll, bara för dig.
- Svik mig inte. - Hör på nu...
Jag vet, du är upptagen. Jag har bara lite skoj.
Jag har bestämt mig för att hjälpa dig hitta pappa.
Kom till huset ikväll så säger jag allt jag vet.
- Vem var det? - Ariel Eberhart.
- Hon hjälper oss hitta pappan. - Hur?
- Vet inte. Hon bad mig komma förbi. - Verkligen?
- Hon försöker inte bara flörta upp dig? - Allt jag vet är att du följer med.
Hej. Jag ska vara helt ärlig, jag kommer bli sen.
Utredningen tar oss till elddansösens hus. Men nu följer Hank med mig.
- Berätta, Hank. - Jag följer med.
- Okej? - Jaja, jag litar på dig.
Jag kanske väntar uppe. Har vår egna lilla elddans.
Ser fram emot det.
Stället måste vara kul under en storm...
Inspektörer Burkhardt och Griffin!
- Visste pappan att dottern hjälper oss... - Kunde hennes liv vara i fara.
Vad fan?
- Allt är koppar. - Varför?
Min moster sprang runt med en mössa av aluminiumfolie, men det här, jösses...
Jag tror inte hon kör trådlöst...
Så var är hon?
- Hör du? - Ja.
- Tror det är dags... - Att dra härifrån!
Allt vi kan göra är att efterlysa hennes bil, och se om vi får napp.
Tills dess, kan du lika bra åka hem för lite... vila.
Vart ska du, gullet?
- Var är Juliette? - Du har ju mig nu.
- Jag frågar en sista gång. - Åh, riddaren i skinande rustning.
Var är hon?
- Juliette, var är du? - Med mig. Dags för en räddningsaktion.
- Vart tar du henne? - Kom igen, Nick. Vart tror du?
Du vet vilka vi är.
- Du vet vad vi gör. - Vad vill du?
Jag hade slutat hoppas på att kunna hjälpa min pappa, tills jag hittade dig.
En chans till räddning för pappa.
Grimma till dig nu... dags att möta din Daemonfeuer. Och vill du se henne igen...
...inga poliser.
"Möta din Daemonfeuer" betyder nog, "vi ses i lyan".
Enligt kartan så är det tredje spåret, som går in i en tunnel, vilket är perfekt.
Du vet vad det här handlar om? Fattar inte att jag inte såg det. Klassiskt.
- Vad? - Sökuppdraget.
Din prinsessa har tagits av draken, resten är ju uppenbart.
Vackra kvinnor som dras in i grottor, männen som offrar allt för att rädda dem.
Det är ju urtypen av hela förhållandegrejen.
Problemet är att nån alltid dör.
Det är Juliettes bil.
Tunneln verkar vara därborta, utmed spåret. En lång promenad.
Måste finnas ett snabbare sätt.
- Den där då? - Ja, för fan!
- En Fairmont motordressin. - Vet du hur den funkar?
Det är inte för intet jag samlat på modelljärnväg i alla dessa år.
Så du vet, Baron Karl Christian Ludwig Drais von Sauerbronn -
- uppfann föregångaren, Laufmaschine 1817. Bra att veta.
- Fantastiskt. - Kom igen, gumman.
Håll i dig nu.
Oj. Ledsen för det.
Nu så.
Jag är bara glad att få vara med. För att rädda damen jag aldrig träffat.
Eller blivit presenterad för. Men jag tar det inte personligt.
- Ska du verkligen tjata om det där nu? - Jag är nervös. De är ju Daemonfeuers.
Jag vet att du har en plan, det är bara det att du inte delat med dig av den än.
Herregud.
Pappa, vakna.
Jag har henne här. Hon väntar på dig.
Hon är precis som mamma. Nu har du din chans.
Är hon inte perfekt?
- Vem kommer för henne? - Någon som är dig värdig.
Bäst vi stannar här.
Så vad gör vi? Du kan inte använda pistolen därinne.
De andas ju all den där gasen. Synd att du inte hade en lans.
- Du har säkert en i husvagnen... - Jag ger dem vad de vill ha. Mig.
- Gillar inte planen så här långt. - Jag distraherar dem, du hittar Juliette.
- Om jag inte kan hitta henne då? - Och om jag blir bränd levande?
- Vi går in, oavsett vad. - Okej, jag fattar, håll dig i nuet.
Ariel!
Jag är här!
Juliette?
Ariel!
Ariel, tänk på vad du gör!
Han kommer för mamma. Du måste beskydda henne.
Jag är här för att hjälpa. Du är Juliette. Vi har inte träffats, jag är Nicks vän.
Ta fram händerna.
Rör dig inte.
Dags för dig att skrika.
Vi måste härifrån, nu. Kom igen, följ mig.
Pappa... Du stred verkligen tappert.
Jag har henne, Nick! Vi är ute!
- Du hjälpte honom inte. - Men det gjorde du.
Han dog med värdighet.
Nu är det min tur.
Ariel. Gör det inte.
Eldens fader, rasande och vis, drakblodet du kräver som pris.
Nick!
Hämnas dina fäder med drakeld.
Är du okej?
- Är du okej? - Tror det.
- Det där var lite för nära. - Tack.
Det här är inspektör Burkhardt.
- Är du också polis? - Mer som en privatdetektiv.
En vän till Nick. Jag är Monroe. Trevligt att träffa dig.
Dig med.
Nick, stanna bilen.
Är du okej?
Juliette, jag är ledsen. Jag ville inte att det här skulle hända.
Om jag... hade vetat...
Hon var galen, hur skulle du du veta vad hon var kapabel till?
- Jag kan inte lova att det blir bättre. - Jag vet inte om jag kan fortsätta så här.
Jag vet att du älskar Juliette. Du måste lämna henne, och aldrig träffa henne igen.
Vad vill du göra?
Jag är för trött för att prata om det ikväll. Vi åker hem.
Bara glad att den där häxan är död.
Översatt av skorpan666 www.addic7ed.com