Scuze, fratelo. Fără resentimente.
Scuze. Poate nu înţeleg eu.
Pe insula asta, când te bagi pe valul altcuiva,
cauzezi probleme celorlalţi surferi. Despre asta e vorba.
La fel ca totul pe insula asta, nici acum nu găsesc vreo logică.
Am văzut un val şi l-am încălecat.
Dacă altcineva vrea să încalece valul alături de mine, e binevenit.
Nu, greşeşti, înţelegi ?
Dacă cineva e primul pe val, e al lui.
Nu poţi pune stăpânire pe un val.
Cu siguranţă nu pentru motivul că tipul de alături se deplasează prin apă mai repede.
Asta în primul rând.
În al doilea rând: i-am spus clar tipului că vin din stânga.
Am spus: "Amice, sunt pe val !"
E Oceanul Pacific, Danny, nu culoar de biciclete.
Cred că aceleaşi reguli ar trebui să se aplice pentru orice culoar de trecere.
Ascultă la mine, care nu m-am născut pe insula asta,
prin urmare, n-am crescut cu toate aiurelile astea:
Nu poţi pune stăpânire pe un val.
Şi că tot veni vorba,
"Spam" nu se încadrează în nicio categorie de produse alimentare.
Şi în ultimul rând, dar nu mai puţin important, un aperitiv
n-ar trebui sub nicio formă să poarte denumirea de "pupu".
Aici eraţi !
N-am ştiut că sora ta e în oraş.
- Nici eu. - Salut.
Vă caut de peste o oră.
Nu erai acasă, aşa că m-am gândit să te caut la locul tău preferat de surf.
Şi iată-mă. Surpriză.
- Ce faci aici, Mary ? - Ţie ce ţi se pare că fac ?
Mi se pare că te duci la o petrecere de Halloween
îmbrăcată ca însoţitoare de zbor.
Fii serios. Pe bune.
- Lucrezi pe avion ? - Da ! E cea mai tare slujbă !
Am început acum vreo două săptămâni, şi mi s-a dat cursa Oahu - New York.
Voi face ruta asta dus-întors de vreo două ori pe săptămână.
Putem ieşi împreună între două curse.
- Nu e mişto ? - Foarte mişto. Nu-i aşa ?
Vino-ncoace.
Salut.
Vino...
Şi... acum sunteţi tovarăşi de surf, nu ?
Da, cam aşa ceva.
Ce drăguţ !
De ce n-ai sunat ? Te-aş fi putut lua de la aeroport.
Pentru c-am vrut să-ţi fac o surpriză.
Priveşte-l. Cu siguranţă e luat prin surprindere.
În sensul bun...
Deci eşti stewardesă. De unde şi până unde ?
Prietena mea, Angela, a lucrat la compania aeriană,
şi ştia că am nevoie de-o slujbă, şi iată-mă aici.
Şi, apropo, ne place să ni se spună "însoţitoare de zbor".
Ştiam asta, chiar ştiam. Pot primi şi eu o ceaşcă de cafea ?
- Rămâi pentru o vreme în oraş ? - Nu stau.
Sunt de serviciu pe cursa ce revine la New York,
aşa că trebuie să las pe altădată cafeaua.
Stai puţin, de-abia ai ajuns.
Ştiu, dar trebuie să mă întorc la hotel, să mă pregătesc de zbor.
Mai stăm la palavre data viitoare. Am foarte multe să-ţi spun.
Dar e de bine, nu-ţi face griji.
Nu-mi fac griji. Mă bucur pentru tine.
Mulţumesc. Băieţi, ne vedem peste trei zile.
- Bine. - Pa.
Pa, surioară.
- Scuză-mă. - Da.
Deci acum suntem tovarăşi de surf ?
- Eşti tulburat de asta ? - Da, puţin.
Bună, Mary. M-ai făcut să te aştept.
Trebuie să stăm de vorbă.
Sezonul 2, episodul 19 ÎNCREDEREA
Traducerea şi adaptarea: BMC
Salut.
- Ce mai faci, Steve ? - Salut.
- Ne vedem mai târziu. - Da.
- Care-i treaba ? - Ce-a fost asta ?
Care "asta" ?
De ce-au... plecat aşa repede ? Despre ce vorbeaţi ?
Despre ce vorbeam ? Nu ştiu. Diverse. Banalităţi.
Ce, începi să devii paranoic ?
Nu, nu e vorba de paranoia, Daniel.
Se întâmplă des în ultima vreme. Vă purtaţi ciudat.
Bine...
Cred că poate ar trebui să te relaxezi, şi să nu mai despici firul în patru.
Să mă relaxez ? E amuzant să spui tocmai tu asta.
Nu, nu. Fă ce vrei tu. Fii paranoic. Ia-o razna. Amăgeşte-te singur.
Te vei trezi că porţi un coif de staniol în cap,
bolborosind despre elicoptere negre.
Elicopterele negre chiar există.
Cum adică "chiar există" ?
Sunt reale.
McGarrett sunt.
E o glumă ?
Vin imediat.
Mary e arestată.
Comandant McGarrett.
- Mersi c-aţi sunat. - Pentru puţin.
În cursul zilei de azi, am primit un pont anonim
că o stewardesă intenţionează
să introducă marfă de contrabandă pe un avion cu destinaţia New York.
E o nebunie. Mary nu e contrabandistă.
Sunteţi sigur că nu-i o greşeală ?
Comandante McGarrett, sora dvs
avea asupra ei diamante în valoare de 20 de milioane de dolari,
deci cred că nu-i nicio greşeală.
A spus ce căutau diamantele asupra ei ?
A refuzat să vorbească cu noi. De aceea v-am sunat.
Nu va vorbi cu nimeni altcineva.
Aţi spus c-aţi controlat-o în urma unui pont.
- De la cine ? - De la o persoană anonimă.
O voce de bărbat.
Am încercat să-i dăm de urmă, dar a închis mult prea repede.
Oricum, probabil a fost vorba de-o cartelă preplătită.
Şi nu e neobişnuit să primiţi astfel de apeluri ?
Nu. Primim tot timpul ponturi anonime referitor la intermediarii de droguri.
De obicei, sună gruparea rivală, ca să distrugă concurenţa.
Uitaţi ce e, ca un favor colegial, aş vrea să vorbesc cu sora mea între patru ochi.
Ce naiba s-a întâmplat ?
După ce-am plecat de la voi, m-am dus direct la hotel,
iar în camera mea era un bărbat înarmat.
Aşa...
- Îl cunoşteai ? - Nu. Nu cred.
- "Nu crezi" ? - Nu, sunt sigură.
Nu-l cunoşteam. Mă crezi, nu ?
Sigur că te cred. Mary, potoleşte-te.
Spune-mi cum de-ai scăpat de individ şi cum au ajuns diamantele la tine ?
N-am scăpat. Mi-a prins diamantele de corp cu bandă adezivă,
şi mi-a spus că Angela moare dacă nu fac exact ce-mi spune el.
- Cine e Angela ? - Ţi-am povestit de ea, nu ?
Nu ştiu... poate. Mai spune-mi o dată.
E colega mea de serviciu. Am venit împreună din New York.
- Deci eraţi şi înainte prietene ? - Da.
Ne-am cunoscut la un curs de yoga, acum vreo trei luni.
E singura prietenă adevărată pe care o am.
M-a ajutat să obţin slujba asta.
Steve, am feştelit-o rău. Dacă nu-s în avionul ăla la aterizare, va fi ucisă.
Ascultă, Mary, respiră adânc şi calmează-te, da ?
Acum spune-mi tot ce ştii despre bărbatul care ţi-a răpit prietena.
Asta e problema, că nu ştiu nimic despre el,
dar el ştia totul despre mine. Mă aştepta în camera mea.
- Mi-l poţi descrie ? - Da. Era înalt.
Era de culoare. Avea o voce gravă. Şi un accent.
Nu european, dar asemănător.
- Eşti sigură că nu l-ai mai văzut ? - Da, sunt sigură.
Nu l-am mai văzut niciodată. De ce mă tot întrebi asta ?
Pentru că ceva nu se leagă, Mary, pricepi ? Încerc să pun lucrurile cap la cap,
dar nu găsesc nicio logică.
De exemplu, de ce ai fost aleasă tu ?
Şi de ce nu m-ai sunat imediat ce-ai scăpat de el ?
Pentru că eram îngrozită. Încă mai sunt, Steve.
Mi-a făcut o poză cu celularul,
şi mi-a spus c-o va trimite asociatului lui,
şi că, la aterizare, tipul îmi va da mesaj cu instrucţiuni.
A făcut asta ca să-ţi menţină frica şi să cooperezi, înţelegi ?
A avut efect.
Nu-mi vine să cred în ce belea am intrat.
Steve, dacă peste nouă ore nu voi fi cu diamantele în avion,
Angela va fi ucisă.
Nu se va întâmpla asta, Mary.
Pentru că avionul a decolat acum jumătate de oră, înţelegi ?
Asta înseamnă că avem 9 ore la dispoziţie ca să-ţi salvăm prietena.
O vom găsi, Mary, e clar ?
O vom găsi. Înţelegi ?
Trebuie s-o găsim pe Angela asta.
- Da, dacă există cu adevărat vreo Angelă. - Danny, e sora mea.
- Cred că mi-aş da seama dacă minte. - Bine.
Ce insinuezi ?
Ascultă-mă. Eu credeam că-mi cunosc fratele...
... iar el m-a minţit, şi acum e pe lista celor căutaţi de FBI.
Nu te supăra, dar cred că sunt un pic mai apropiat de sora mea,
decât ai fost tu de fratele tău.
Deci ştii c-a fost arestată acum două luni pentru şofat sub influenţa alcoolului ?
Stai puţin. Ai verificat trecutul surorii mele ?
Nu eu i-am verificat trecutul surorii tale, ci cei de la Siguranţa Transporturilor,
iar eu transmit informaţia.
Ascunderea faptului c-a fost arestată acum două luni
nu înseamnă că ne-a minţit azi.
Eu nu spun c-a minţit, ci poate că nu ne-a spus întreaga poveste.
Vom verifica camera de hotel şi vom afla mai multe.
Până atunci, merg pe ipoteza că ne spune adevărul.
Bine.
Salut.
Salut. Camera n-a fost dată în folosinţă, deci ar trebui să fie
în aceeaşi stare ca atunci când a părăsit-o sora ta.
Deocamdată, n-am văzut urme de intrare prin efracţie,
de încăierare, sau de vreo Angelă.
Asta nu le exclude şi nu înseamnă că femeia nu există.
Poate că tipul a folosit cartela de acces.
Da, dar personalul hotelului a spus că numai lui Mary i s-a eliberat o cheie,
şi nimeni n-a văzut-o cu vreo altă femeie.
Dar se confirmă că Mary are o colegă
pe nume Angela Branson, care a fost în avion cu ea.
Aparţine filialei din New York şi următorul zbor îl are peste trei zile.
Din datele hotelului reiese c-a existat o cameră rezervată pe numele ei,
dar ea nu s-a cazat.
Bine. E un început bun.
Avem alte date de contact ?
Compania aeriană ne-a dat numărul ei de mobil,
dar când apelăm, intră imediat mesageria vocală.
E explicabil dacă a fost răpită, nu ?
Încerci să ne convingi pe noi sau pe tine însuţi ?
Şi una şi alta.
Aşadar...
Trebuie să aruncăm o privire la imaginile de pe camera asta.
El e. E bărbatul descris de Mary.
O are pe Angela. Opreşte. Focalizează.
O ţine paravan pe Angela, ca nimeni să nu-l vadă.
Danny, sun-o pe Kono, spune-i s-o ia pe Mary din arestul
de la Siguranţa Transporturilor, şi s-o lase în biroul meu,
dar spune-i că vreau să acţioneze discret.
Pentru siguranţa Angelei, nu trebuie să afle nimeni
că Mary şi diamantele n-au urcat în avion.
Gata, gata ! Vrei s-o laşi mai uşor, te rog ?
Te rog ! Nu vom fi de folos nimănui
dacă ajungem încolăciţi în jurul unui stâlp.
Acel apel anonim referitor la Mary şi diamante...
... n-are noimă.
Foarte multe aspecte ale acestui caz sunt lipsite de noimă şi îmi cer scuze
că nu cred povestea lui Mary,
dar te rog să nu mai conduci maşina asta de parc-ar fi furată şi încetineşte !
Şofez ca de obicei.
Indiferent cine a sunat la Siguranţa Transporturilor s-o denunţe pe Mary,
cu siguranţă era implicat în operaţiunea de contrabandă.
Am dreptate ? Doar aşa ar fi ştiut că Mary avea diamantele asupra ei.
Nu ştim cine a sunat,
dar poate Kono reuşeşte să proceseze imaginile,
şi să aflăm identitatea răpitorului.
Încetineşte, te rog. Îţi spun cu frumosul...
Te-am rugat frumos...
Am puţină vomă în gură. Mulţumesc.
- Eşti bine ? - Da.
Bun...
Kono, dă-mi veşti bune.
Restul camerelor de supraveghere n-au prea fost de folos.
Ele acoperă doar casa scărilor,
deci nu există imagini cu cei care intră sau ies din camera cu pricina.
Dar avem imagini cu Angela, târâtă pe casa scărilor.
N-ar merge chestia aia cu recunoaşterea facială ?
Am încercat deja. Unghiurile sunt proaste. N-am putut obţine o imagine completă.
Chin, ce ştii de provenienţa diamantelor ?
Am verificat prin Interpol. Nimic referitor la o cantitate aşa mare de diamante,
nici dispărute, nici furate.
Vestea bună e că Angela e în siguranţă atât timp cât se va crede
că Mary şi diamantele sunt în avion.
Nu vreau să fiu mai catolic decât papa, dar ea nu e în avion,
aşa că vom avea o mare problemă cam peste 8 ore, la aterizare.
- Poate, poate. - Ce vrei să spui ?
Am o idee... poate e una proastă, dar ce-ar fi s-o urcăm pe Mary
împreună cu diamantele în avionul guvernatorului ?
Într-o jumătate de oră, ar întrece avionul spre New York.
Când tipul de acolo o abordează şi intră în posesia diamantelor,
îl arestăm pentru contrabandă.
- Foarte bine. - Şi dacă putem face o înţelegere cu el,
îi putem da de urmă şi aresta pe cel ce-o deţine pe Angela.
Kono, apelează-l pe guvernator.
Într-o jumătate de oră, avionul să fie pregătit, cu rezervorul plin.
Sună Poliţia Honolulu, te rog, şi spune-le c-avem urgent nevoie de diamantele alea.
42-30 ? 42-30, răspunde.
Aici 42-30.
În atenţia şefului de echipaj: îndreptaţi-vă spre Iolani Palace,
pentru un transfer de dovezi. Vă veţi întâlni cu Danny Williams.
42-30. Am înţeles.
Transfer de dovezi ? Despre ce naiba o fi vorba ?
Ascultă, ca să fie clar, de cazul ăsta se ocupă Poliţia Honolulu, nu Five-O.
Unora le place să înceapă ziua cu remarci haioase,
dar nu şi noului şef al detectivilor.
Ştii că duba transporta dovezi ale unui caz la care lucram noi ?
Sunt la curent cu cazul de răpire, dar uciderea celor doi poliţişti prevalează.
- Detectiv Kelly ? - Uite ce e...
Eşti conştient că cei ce ştiau de existenţa diamantelor în dubă sunt poliţişti.
Aşa că dacă vrei să prinzi agresorul, caută-l printre poliţişti.
Uite ce e, este exclus ! Am stârpit corupţia din instituţie.
Îmi pun slujba în joc că nu e implicat vreun poliţist.
S-a verificat numărul de înmatriculare al camionului.
A fost furat azi-noapte.
Dacă au furat camionul azi-noapte, ştiau deja că diamantele vor fi confiscate azi.
Cine ar fi ştiut aşa ceva ?
Tipul care a dat pontul anonim despre Mary.
Dar dacă tot urmau să fure diamantele,
de ce n-au pus mâna pe Mary când a ajuns la aeroport ?
Pentru că le-a fost mai frică de contrabandiştii de diamante decât de noi.
Să-i facem să le fie frică de noi.
Mary, trebuie să stabilim
cine ar fi putut să se gândească la tine să doseşti diamantele.
Tu sau Angela aţi cunoscut pe cineva în ultima vreme ?
Un pasager foarte prietenos, poate ?
Nu. Pe nimeni.
De când o cunoşti pe Angela ?
Ne-am cunoscut acum câteva luni într-un club de yoga din New York.
Ea mi-a făcut rost de slujba asta.
Dumnezeule.
Mesajul ar putea fi de la cei ce-o deţin pe Angela.
- De ce spui asta ? - Răpitorii au spus
că voi primi un SMS de la tipul din New York.
Ce scrie ?
"După ce aterizezi, mergi direct spre caruselul de bagaje nr 3."
"Voi fi cu ochii pe tine, aşa că nu încerca să anunţi poliţia,"
"altfel prietena ta... moare."
Vestea bună e că tot n-au habar că Mary n-a urcat în avion.
Se pare că mai avem vreo 5 ore până să-şi dea seama.
Când punem mâna pe diamante,
le putem folosi ca monedă de schimb pentru viaţa Angelei.
Mă gândeam la diamantele astea...
Dacă tipii au pus mâna pe 20 de milioane în diamante,
trebuie să le vândă printr-un broker.
Dacă mai sunt pe insulă.
Da, dar tipii au ucis doi poliţişti ca să pună mâna pe diamante,
aşa că ei ştiu că suntem cu ochii pe oricine părăseşte insula.
Cea mai bună soluţie pentru ei
e să încerce să vândă diamantele de aici.
În ceea ce-i priveşte pe brokeri,
nu sunt mulţi pe insulă care să se descurce cu o asemenea cantitate.
Iată cazierul unui intermediar ieşit din puşcărie acum şase luni.
Dacă e să fie o tranzacţie, el va şti de ea.
Nu s-a mai auzit nimic de el de când şi-a ispăşit pedeapsa acum şase luni.
- Îl avem cu ceva la mână ? - Cu nimic. Nu e eliberat condiţionat.
A executat în totalitate sentinţa de 30 de ani.
Nu înseamnă că e fără pată.
Din experienţa mea, odată ce devii escroc, mori escroc.
Sunt de acord.
August March. Poliţia Honolulu.
Trebuie să-ţi punem câteva întrebări.
Nu e nimeni aici cu numele ăsta. Aţi încercat alături ?
Dacă mă mai minţi, te întorci direct la zdup.
Din câte ştiam eu, era nevoie de-o invitaţie ca să intri în casa omului.
Regula asta se aplică cetăţenilor. Tu ai încetat să mai fii unul acum 30 de ani.
Acum 30 de ani... În cazul ăsta,
poate ar trebui să vorbeşti cu avocatul despre drepturile mele...
Dacă-l suni...
- Da ? - Ajungi la închisoare.
Oricum, îmi vei răspunde la întrebări, pentru că...
Nu poţi să...
- ... n-am vreme de joacă. - Nu, nu.
M-ai înţeles ?
Cu siguranţă nu-ţi voi răspunde la întrebări...
Scuză-mă. Vino, Vince.
Ce-ar fi să-l mai slăbeşti ? Omul şi-a ispăşit pedeapsa.
Ia-o mai uşor.
Nu-l slăbesc deloc, McGarrett. Am doi poliţişti morţi. Doi !
Şi pariez că bătrânul ăsta ştie cine e făptuitorul.
Nu te lăsa înşelat de aparenţe.
August March e şeful uneia dintre cele mai mari reţele de contrabandă din lume.
El era intermediarul pentru bijuterii şi obiecte de artă furate.
Nimic nu se comercializa în Honolulu fără ca August March să fie implicat.
A avut influenţă şi multă vreme după ce-a ajuns în închisoare,
ordonând uciderea a doi dintre partenerii lui de afaceri.
Au făcut greşeala de a se încrede în el şi au plătit cu viaţa pentru asta.
Omul e un ucigaş cu sânge rece.
E o descriere foarte pitorească a motivului condamnării mele, dar nu atât de corectă.
Indiferent ce fărădelegi am făcut, ele sunt de domeniul trecutului !
Acum, lăsaţi-mă vă rog în pace, altfel depun plângere !
Uite ce e, viaţa unei femei e pusă în joc.
Nu vrem decât să-ţi răpim puţin timp şi să ne ajuţi
cu contrabandistul pe care îl căutăm, înţelegi ?
Regret, dar nu mă mai ocup cu aşa ceva. Am stat pe tuşă vreme de 30 de ani.
Nu mai sunt în branşă.
Da, dar îi cunoşti pe alţii din branşă, nu ?
Aşa este, dar spre deosebire de voi, ei mă cred pe cuvânt când spun că m-am retras.
Nu încercăm decât să împiedicăm uciderea unei femei nevinovate
din cauza unui furt de diamante nenorocite.
E vorba de diamante ?
Da. Ai cunoştinţă de aşa ceva ?
S-ar putea.
Dar dacă vă ajut,
trebuie să-mi promiteţi că mă veţi lăsa în pace.
Şi nimeni nu trebuie să afle de implicarea mea.
Îţi promit.
Nu mă refeream doar la tine.
Uite ce e, dacă mi-i dai pe ucigaşii oamenilor mei...
Da ?
... nu mă vei mai vedea în vecii vecilor.
Bine...
Am fost sunat ieri de un străin.
Nu ştiu cine e, şi nici cine l-a trimis la mine.
Dar spunea că vrea să vândă... nişte diamante.
E ultimul număr de aici. Poate îi puteţi da de urmă.
Bun.
- Am auzit eu bine că te cheamă McGarrett ? - Da.
Un tânăr poliţist pe nume McGarrett m-a transportat la închisoare acum 30 de ani.
- Vreo legătură ? - Da, era tatăl meu.
Nu mai spune... Ce mică e lumea. Ce mai face ?
A murit.
Păcat. Îmi pare rău s-aud asta. Era un om bun.
În acea zi, am încercat să-l mituiesc cu 100.000 de dolari...
O avere la acele vremuri.
Tata nu era genul ăla de poliţist.
Dar foarte mulţi poliţişti din jurul lui ar fi acceptat banii ăia, nu-i aşa, şefule ?
S-a sunat de pe-o cartelă preplătită. Nu poate fi localizat.
- Mulţumim. - Îmi pare rău.
Am încercat. Aş fi vrut să vă fiu mai de folos.
Ascultă, nu ţi-ai terminat treaba. Sună-l înapoi pe tip.
Stabileşte o întâlnire ca să-l înhaţ.
- Dă-mi-l pe tavă. - Nu !
- Haide. - E treabă de tânăr.
- Sunt prea bătrân pentru aşa ceva. - Haide...
Probabil e singura noastră şansă de a o recupera teafără pe fată.
Ar face fine să apară individul.
Avionul aterizează în New York în mai puţin de 4 ore.
Îl văd.
Îl văd, vine din direcţia NV.
E înarmat. Are un pistol pe sub cămaşă.
Dacă March e deconspirat, şi individul scoate arma,
sunt puşi în pericol toţi civilii de aici.
Tipul e un vechi profesionist. Se va descurca.
Să sperăm că ai dreptate.
August March ?
Ia un loc.
Îi dai emoţii chelnerului.
Ai venit singur, da ?
În caz contrar, vei încasa glonţul primul.
Stai liniştit, puştiule.
Mă aflu aici pentru o afacere.
Singurul lucru care se va întâmpla azi aici va fi îmbogăţirea noastră.
Nu uitaţi, îl aşteptăm să examineze diamantele.
Atunci îl arestăm. Atunci vom interveni.
Eşti sigur că poţi vinde o asemenea cantitate ?
Nu-ţi face probleme. Am relaţii.
- Cine te-a trimis la mine ştie asta. - Bun.
Cât e comisionul de intermediere pentru 20 de milioane ?
Aşa cum ţi-am spus la telefon,
nu pot preciza comisionul fără să văd calitatea produsului.
Ai adus toate diamantele aşa cum ţi-am spus ?
Doar nu mă crezi atât de prost încât să le aduc pe toate, nu ?
N-a spus nimeni că eşti prost.
Dar...
... fără să le văd pe toate, nu pot estima valoarea totală a mărfii.
Din câte ştiu eu, ai fi putut aduce doar piesa cea mai valoroasă.
- N-am făcut asta. - Acum ! Acţionaţi !
Mai am încă 200 de exemplare de aceeaşi calitate.
Cât valorează ?
Spui că nu eşti prost, dar demersurile tale din ultima vreme,
acţiunile pe care le întreprinzi mă fac să cred că eşti un prost.
- De ce spui asta ? - Să ucizi poliţişti ?
Pe vremea mea, nu s-ar fi întâmplat aşa ceva.
Asta pune poliţia pe jar.
De unde ştii de poliţişti ?
Bine ţintit, Fryer.
Problema e c-am rămas fără singura noastră pistă.
- Eşti bine ? - Ar fi trebuit să-mi ţin gura.
I-am spus colegului tău că sunt prea bătrân pentru aşa ceva.
March îmi spunea că îşi poate da seama de provenienţa diamantelor.
- Asta e bine. Cum anume ? - Fiecare diamant are un semn distinct.
Dacă m-aş putea uita cu un microscop la diamantul adus de individ,
s-ar putea să pot oferi nişte informaţii.
Bun. Du-l pe dl March la Fong, avem un microscop pe care să-l foloseşti, da ?
Bine...
- Eu... - Uite ce e, am făcut ce se impunea, da ?
Şi în plus, tipul corespunde descrierii celui ce-a deturnat duba.
- L-am identificat ? - Da, şi-am aflat mai multe.
- Ce anume ? - Îl cheamă Darryl Kaleo.
Fratele unui fost poliţist, pe care l-ai arestat anul trecut,
pentru uciderea fostului tău partener.
Ştiu cine e. Vrei să spui că e implicat în povestea asta ?
A fost în stare să ucidă poliţişti.
- Dar e în închisoare. - Exact. Condamnat pe viaţă.
Nu înseamnă că nu e mâna lui.
Crezi că el a pus la cale toată tărăşenia ?
Din închisoare ? De ce ? Cu ce se alegea ? Doar că-şi ajuta fratele ?
N-are logică.
Ce-ar fi să-i facem o vizită şi să aflăm ? E uşor de găsit.
Viaţa e destul de bună aici în sectorul deţinuţilor aflaţi sub protecţie, nu ?
Unul din avantajele de a fi poliţist.
Fost poliţist.
Ar trebui să fii la un loc cu ceilalţi condamnaţi pe viaţă şi tu ştii asta.
Fosta mea unitate de poliţie mă are în vizor.
Există vreun motiv pentru care îmi răscoliţi lucrurile
sau doar vi s-a făcut dor de mine ?
Voi doi n-aveţi dreptul să-mi percheziţionaţi celula.
- Asta e hărţuire. - Eşti la închisoare.
Poţi fi percheziţionat oriunde şi oricând.
De ce sunteţi aici ? Căutaţi voi ceva. De ce vă mai obosiţi să minţiţi ?
Bine. Fie cum spui tu.
Fratele tău... a jefuit o dubă de transport şi a ucis doi poliţişti.
Ştiai deja asta, nu ?
Ascultă, Kaleo, ştim c-ai ajutat la plănuirea faptei,
şi suntem aici ca să găsim dovezi... Asta vom face.
N-aveţi decât.
- Ştii, Williams... - Ce ?
Pomenirea fratelui meu îmi aduce aminte de familie.
Ai un copil, nu ? Ce mai face ?
Fiica mea face bine. Mulţumesc.
Pe de altă parte, fratele tău, Darryl, nu face prea bine. E mort.
Ia te uită ce-am găsit aici.
Un celular.
Tu l-ai pus acolo. Nu e al meu.
Sunt convins că se vor găsi amprentele tale pe el.
Ia spune-mi...
... aşa ai pus la cale deturnarea dubei de transport ? Aşa ai făcut, nu ?
Dacă ai întrebări, adresează-le avocatului meu.
Sigur, nicio problemă. Ascultă...
La ultima noastră întâlnire... ţi-am rupt nişte oase faciale, nu ?
Dacă mai pomeneşti o dată de fiica mea,
îţi promit că voi reveni aici şi-ţi voi rupe fiecare oscior, înţelegi ? E clar ?
Bagă-l înapoi în celula lui.
Interesant...
Aşa se explică de ce nu s-a semnalat niciodată dispariţia lor.
Ţinând cont de aspect, aş zice...
... că diamantul ăsta provine din Liberia.
Eşti sigur ? Lucrurile se mai schimbă. Ai fost închis vreme de 30 de ani.
30, 13 milioane, n-are importanţă. E un alotrop de carbon
format la presiune şi temperatură ridicate.
Asta nu se schimbă niciodată.
Diamantul ăsta, draga mea, provine din Africa.
Ceea ce mă face să cred că, probabil, e un diamant de conflict.
Diamante sângerii... vândute pe piaţa neagră,
şi folosite pentru a finanţa războaie civile şi genocid pe Coasta Africii.
Ai făcut vreodată afaceri cu cei din Liberia ?
Nu, nu. Dar...
Studiez fenomenul.
Fenomenul nu se schimbă niciodată. Numai cei implicaţi sunt alţii.
- Aşa se explică accentul răpitorului. - Exact.
Şi de aceea, dacă aş fi în locul tău,
i-aş verifica pe liberienii cu viză temporară.
Mulţumim mult pentru ajutor.
Ne-am făcut o idee despre cine ar putea fi răpitorii Angelei.
Vă doresc noroc. Şi mă puteţi suna oricând.
La revedere.
Dle March.
Vreau înapoi diamantul.
Diamantul ?!
Poftim.
Nu mă poţi acuza c-am încercat.
Toate apelurile de pe celularul lui Kaleo sunt către fratele lui, Darryl...
- ... cu excepţia unuia singur. - Către cine e ?
Către Siguranţa Transporturilor.
Uitaţi-vă la ora afişată.
După 30 de minute, Mary a fost arestată.
Deci Kaleo a sunat ca Mary să fie arestată şi diamantele confiscate.
I-a dat descrierea dubei, i-a spus traseul, ca să poată fi deturnată.
Dar încă n-am aflat cum de-au ştiut de la început
de operaţiunea de contrabandă a liberienilor.
Am vorbit cu cei de la Siguranţa Transporturilor.
Am întocmit o listă cu liberienii aflaţi pe insulă, cu viză temporară.
Nu sunt mulţi.
El e. Cel din stânga jos.
El e tipul care a răpit-o pe Angela.
Jordan Nevins. A aterizat pe insulă acum trei zile.
Se pare că n-a minţit la completarea formularului de intrare în ţară.
Se adevereşte că stă într-un apartament de aici.
Să-i facem o vizită.
- Ce faci ? - Îmi iau vesta.
- Nu, îţi aduc eu... Chin ? Ajută-mă... - Steve, vino puţin încoace.
Ce tot spuneţi ?
Ce-i asta ?
A fost tortul de ziua ta. Aveam de gând să-l duc la sediu.
Am fost reţinut de cazul ăsta.
De aceea aţi încetat să mai vorbiţi când am intrat în birou azi-dimineaţă ?
Da. Ca de obicei, ai găsit tu o cale să strici totul. Mersi.
E cu cremă de unt.
Preferata mea.
Acţionaţi !
L-am prins pe Jordan. Continuaţi asigurarea zonei.
- Nu e nimeni. - Nu e nicio fată în dormitor.
- Unde e Angela ? - Nu ştiu...
- Unde e Angela ? - Nu ştiu despre cine vorbeşti.
Bine, mai vedem noi.
Sunt cetăţean liberian.
Dacă m-atingeţi c-un deget, voi anunţa consulatul să vă...
Ce idee bună !
Şi după aceea, le spun şefilor tăi că le-ai pierdut transportul de diamante.
Aţi confiscat nişte diamante ?
Îţi pare cunoscut ?
Ar dura mai puţin de jumătate de oră să organizez o conferinţă de presă,
ca să anunţ confiscarea unor diamante de conflict în valoare de 20 de milioane.
Ştii, e amuzant, pentru că eu citesc pe chipul tău
că dacă se dă acest comunicat de presă,
vei fi mai în siguranţă aici cu noi, decât liber pe stradă.
Dacă vă spun totul,
trebuie să mă protejaţi şi să-mi promiteţi că nu mă deportaţi.
Sunt un om mort dacă mă trimiteţi înapoi în Liberia.
S-a făcut. Unde e fata ?
Habar n-am.
După teatrul jucat la hotel, ne-am despărţit.
Cum adică "teatru" ? Angela şi-a înscenat răpirea ?
N-am avut de ales.
Angela a fost exclusă din cursă în ultima clipă.
Lasă-mă să ghicesc: deja le spuseseşi celor din New-York că diamantele sunt în avion.
Sunt un intermediar.
Sunt plătit să livrez produsul unui cumpărător la o dată precisă.
- Dacă nu se-ntâmplă aşa... - Cei ca tine sunt ucişi.
A fost nevoie să fie folosită cealaltă fată pentru a se face livrarea la timp.
Cealaltă fată era sora mea. Ştiai asta ?
A fost ideea Angelei s-o speriem ca să livreze diamantele.
Deci tu şi Angela aţi mai colaborat până acum ?
Da. A făcut câteva livrări pentru mine în ultimele luni,
dar n-a fost o cantitate aşa mare ca asta. E o premieră pentru amândoi.
Ai fost tras pe sfoară.
Angela probabil a păcălit-o pe Mary,
aşa că atunci când diamantele n-ajung la destinaţie,
să nu fie făcută ea răspunzătoare.
Vina să cadă pe tine şi pe sora mea, Mary.
Nu se poate... Mă-ndoiesc că Angela m-ar păcăli.
Nu e atât de isteaţă încât să-i treacă prin cap aşa ceva.
Poate a cunoscut pe cineva îndeajuns de isteţ.
Şi care era planul ?
Aveai de gând să foloseşti partea ta de bani ca să faci apel ?
Să mituieşti un judecător ? Ce anume ?
Merita o încercare.
Bun. Unde e Angela ?
A dispărut. Unde anume, nu ştiu mai multe decât voi.
Bun, cum de s-a cuplat cu Darryl ?
E fosta lui iubită.
Ea l-a abordat, făcându-i propunerea de a câştiga o sumă mare de bani.
Nu şi-a dorit moartea lui.
- Şi fratele tău ţi-a cerut ţie sfatul ? - Sfat ? Cred că poate fi numit şi aşa.
N-am făcut decât să găsesc o cale ca ea şi fratele meu să se-mbogăţească.
Te voi acuza de moartea celor doi poliţişti.
Cele spuse de tine, împreună cu înregistrările telefonice
ne oferă suficient, mai mult decât suficient,
pentru a dovedi că tu ai pus totul la cale.
Oricum sunt condamnat pe viaţă, şi nu există pedeapsa capitală în Hawaii.
Regret să te dezamăgesc,
dar încă o acuzare nu schimbă lucrurile pentru mine.
Posibil, dar de vreme ce ai ucis încă doi poliţişti,
ţi-ai pierdut dreptul de a fi ţinut în detenţie sub protecţie.
- Nu-i aşa ? - Aşa este.
Şi... crede-mă... când îl vei întâlni pe noul coleg de celulă,
viaţa va deveni foarte interesantă.
- Staţi, nu puteţi face asta. - Ba tocmai asta am făcut.
Ridică-te.
Întoarce-te, frumosule.
Pune-i cătuşele.
S-a zis cu tine.
Ce jenată mă simt.
Mary, toţi am păţit-o.
Am fost minţiţi de oameni în care am avut încredere.
Ştiu, dar credeam că-mi este prietenă.
Până la urmă, Angela va ieşi la lumină. Va încerca să vândă diamantele.
Şi atunci, Interpolul şi FBI-ul o vor aştepta.
E doar o chestiune de timp, Mary. E pe lista celor căutaţi a fiecărui stat.
Şi acum ? Cu mine cum rămâne ?
Mergi mai departe. Îţi revii. Înveţi din greşeli.
Chiar nu ştiu ce să fac mai departe. Mi-a plăcut slujba aia.
În sfârşit simţeam că încep o viaţă nouă.
Vei fi bucuroasă să afli că viaţa aia încă nu s-a încheiat.
- Ce vrei să spui ? - Am vorbit cu compania aeriană.
Te consideră o victimă în toată povestea asta. Îţi poţi relua slujba, dacă vrei.
- Chiar ? - Da.
- Pe bune ? - Da, pe bune.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Îmi pare rău.
Aşadar... dacă aţi terminat cu sentimentalismele,
am ceva să-ţi arăt, dacă ai puţin timp.
E un tort minunat.
Aveam de gând să te luăm prin surprindere, dar ne-am gândit că ce sens are ?
N-ar trebui niciodată să luaţi prin surprindere un bărbat înarmat,
şi care e super calificat în lupta corp la corp.
- E bine de reţinut. - Voi ţine minte.
- Poftim, sărbătoritule. - La mulţi ani, prietene.
Mulţumesc.
Oameni buni, cred c-ar trebui să acceptăm realitatea:
nu sunt uşor de luat prin surprindere.
Înţelegeţi ?
Surpriză !
E mai bun decât crema de unt, nu ?
- Eu nu vreau, mersi. - Bine.
N-am mai auzit de aşa ceva până acum.
Când au zis "tort sărat", eu am întrebat "Şi care e ideea ?"
- Mă bucur c-ai apelat la mine, Angela. - N-aveam multe variante.
Dar cu ajutorul tău, a ieşit treaba mai bine decât mă aşteptam.
Diamantele tale. Mi-a făcut plăcere.
Crede-mă, plăcerea a fost de partea mea.
Dar mai există un lucru pe care trebuie să-l înveţi la tipul ăsta de afacere.
Aşa cum spuneam mai devreme...
Niciodată să nu întorci spatele cumpărătorului.
Traducerea şi adaptarea: BMC Comentarii pe tvblog.ro