Den blå. Den är ny.
- Du verkade bättre än sist vi sågs. - Definiera "bättre."
- Jag har inte alltid varit så här. - Andas...
Allt som krävs för ondskan att segra är att goda män undviker handling.
- Friedrich Nietzsche. - Edmund Burke.
En irländare som flyttade till England.
Vet dina kollegor om att du studerade filosofi vid Yale?
Ämnet har väl inte riktigt kommit upp. Det är mest NY Giants och Cassius Clay.
Din skjuts är här.
- När får jag träffa dig igen? - Vad sägs om ikväll?
Du har satts på prov med prickskyttar, bombmän och fångar i alla dess former.
Nästlar du in dig skallen på den här, och får honom ifrån sjukstugan, där han bor.
Då hyllar jag dig till skyarna, Dr. Sengupta.
Varför hålls Mr. Porter från fångarna?
Jag var tvungen att separera de plågade från deras plågoande.
Föreställ dig fasan av att bo på denna karga ö, -
- med en galning som ylar dygnet runt och berövar dig på din skönhetssömn.
Av nån anledning är det här det enda rummet som lugnar honom.
Mr. Porters IQ är 162. Det är långt över geni.
Det må så vara, men det är dags att ta honom dit han hör hemma.
Mr. Porter, jag har med mig en väldigt speciell gäst.
Han har haft tunghäfta i snart ett år.
Vad är det för märken?
Han envisas med att knuffa över sin säng till den där sidan.
Hans mamma försökte alltså dränka honom när han var sex.
Tveklöst varför han dödade henne.
Fyra andra kvinnor fick känna på hans vredes fulla kraft, redan samma kväll.
Hur länge har du haft ringandet i öronen, Mr. Porter?
Jag tror han lider av tinnitus, ett ihållande ringande i öronen.
Drunkningsincidenten när han var barn är troligen orsak till det.
Han är lugn här, p.g.a brummandet från kylskåpet på andra sidan väggen.
Det dämpar ljudet.
- Kan han botas från åkomman? - Jag skulle inte säga "botas".
Det finns en ny terapi som jag skulle vilja prova.
Jag visste väl att du skulle ha något i din trolleriväska.
Mr. Porter, säg mig, tycker du om musik?
Jag är inte redo.
Jag saknar nåt.
Ditt hår.
Jag önskar det fanns mer.
Jag är ledsen.
- Varsågod, mina damer. - Tack.
- Visst.
- Du är ju helt skamlös! - Jag vet.
- Kul att få dig ur lägenheten till slut. - Håller med.
- Haft fullt upp med specialistgruppen? - Nej. Eller, till stor del.
Men lite familjegrejer också.
Du menar Ray?
Vill du prata om det?
Det är som jag lever nån annans liv. Jag vill bara trycka på stoppknappen.
- Gå tillbaka till hur det var. - Innan du fick det nya jobbet.
Men det kan jag inte.
Ursäkta.
Svårt att läsa kalendern med de stora röda bokstäverna? Jag är ledig ikväll.
Doc.
Sluta följ efter honom och gå hem.
Jag var precis på väg, sen kom jag på att jag inte besökt Lucy på ett tag.
Hauser säger alltid "hon behöver vila", så jag åkte hit ändå och hon är borta.
- Han tog henne. - Vad menar du?
Sköterskan ska berätta allt. Och här kommer hon, måste dra.
Mord i Daly City. En student dränktes i badkaret med allt sitt hår avklippt.
Jag måste åka.
- Kan jag hänga på? - Visst.
Offret heter Karen Feiner. En student här i stan.
- Inga tecken på inbrott. - Mamman hittade henne i badkaret.
- Nån som sett nåt? - En granne hörde fiolspel.
Hon är ju musikstuderande.
Ligatursår på hand och fotleder. Framskriden missfärgning av huden.
Kan ha varit bunden i upp till tre dar.
Vad gjorde han med hennes hår?
Inte ett hårstrå nånstans.
En trofé, kanske.
En avbruten nagel.
Hon kanske rev honom.
- Jag tar en påse. - Visst.
Vad har du?
Hon gav sig inte utan strid i alla fall.
Här är 63:orna som satt på Alcatraz för kvinnomord.
Nån som inriktade sig på musiker?
Inte specifikt.
Några gav sig på studenter.
Det kanske inte är en 63:a.
Så, vad är det med Hauser? - Han är precis bakom er.
Följer du efter mig igen, kanske jag skjuter dig, trots allt.
Om du berättade saker, som att du tagit Lucy från sjukhuset till exempel.
Det är inte er angelägenhet.
- Vem är flickan? - Ett mord jag snubblade över.
Nikki hittade blod under en nagel, men provet var förorenat.
- Förorenat? - En hög halt av kollodialt silver.
- Betyder det nåt för dig? - Han är en av våra.
Vill du tala om hur du vet det?
- Vi gjorde tester på infångade 63:or. - Jag trodde ni tog dem till fängelse.
Vissa fångars blod innehöll kollodialt silver. Och nej, jag vet inte varför.
Så vi jagar en 63:a utan att veta vem det är.
Första gången för allt...
Den 21:a mars, 1963, stängdes Alcatraz.
Alla fångar förflyttades från ön.
Men det är inte vad som verkligen hände.
Inte alls.
Översatt av skorpan666 www.addic7ed.com
Nej, jag känner igen nån av dem. Bilderna ser rätt gamla ut.
Nedskärningar, du vet.
- Var Karen i klassen i måndags? - Garanterat. En av mina bästa elever.
Vilket instrument spelade hon?
Mest cello, men hon var bra på alla stränginstrument.
Saknades fler kvinnliga elever från din klass idag?
Nej, hon var den enda.
Ska jag prata in i TV:n?
- Sänder den ljudvågor? - Titta på skärmen.
Där är du.
Ett blodprov skickas till dig nu. Det innehåller kollodialt silver.
Vem är den lycklige fången?
Vet inte än.
Vi får se om det matchar Lucys blodgrupp.
Hör på... Är du säker på silvrets läkande effekter?
Lika säkert som att himlen är blå. Inte för att jag sett den på ett tag.
Hon glider ifrån oss. Jag vet inte hur mycket tid vi har.
Ditt sinne är i uppror, Mr. Porter. Ett virrvarr av vilsna minnen och begär.
Ringandet i öronen måste vara en plågsam påminnelse av vad din mor gjorde mot dig.
Jag kan få det minnet att försvinna.
Sätt på det igen.
Snälla.
- Nej... nej. - Lyssna.
- Nej. - Lyssna bara.
Varje not. En efter en.
I ett logiskt, pålitligt mönster.
Låt det knyta upp knutarna. Lyssna bara.
Du kan bära det med dig, i ditt huvud. Även när det inte spelar.
Kan du berätta vad du kommer ihåg från kvällen din mamma försökte dränka dig?
Vattnet var så kallt.
Jag försökte hålla andan så länge jag kunde.
Och skriken i mitt huvud...
...och hennes ansikte ovanför mig.
Så vackert.
Och...
...hennes hår flöt på vattnet.
Och det spred sig, som sprickor på ytan.
Nu kan jag hjälpa dig.
- Du är killen från festen förra veckan. - Ja. Jag var där med Mr. Thornhill.
- Fixade han provspelningen åt dig? - Ja, det gjorde han.
- Övar fortfarande inför den. - På min veranda?
- Du ville ju höra mig spela, så... - Modigt.
Och du spelar underbart. Vad var det? Stravinsky?
Nej, det var jag. Bara sånt som jag har i huvudet.
Bara... du vet, saker jag ser. Det uttrycker sig så där.
Jag gillar ditt hår.
Vad är det?
Jag har testat blodet från vår mystiske 63:a och det matchar.
Allt du behöver göra nu är att fånga honom.
Det där var utsökt. Din stråke producerar de ljuvligaste tonerna.
Jag strängar dem själv. Jag tycker det gör skillnad.
Kan du spela det här för oss?
- Jag har inte förberett det här. - Det är bara för att värdera notläsning.
Vi får så många som inte kan läsa noter.
Jag tror inte han kan.
Tack för att du kom.
Det funkade inte.
Jag var inte bra nog.
Du...
Du var inte bra nog.
Jag är ledsen. Jag är hemskt ledsen!
ALCATRAZ - MUSIKRUMMET - 1960
Okej, grabbar. Det var allt för idag.
- Du kan inte bara komma hit med honom. - Vi hoppades på att få låna ett instrument.
Du är bra fräck som visar dig här. - Håll dig på din kant, missfoster.
Ditt band är väldigt bra, Mr. Tiller.
I ett annat liv hade jag varit musiker.
Men tyvärr så uppmuntrades det inte av min pappa, så jag blomstrade sent.
- Mr. Porter har precis upptäckt musiken. - Och med alldeles egna föräldraproblem.
Och han pratar tydligen nu.
Jag kan redan höra musiken i huvudet. Precis som hon sa.
Terapin har två steg. Lyssnande och spelande.
Bandet är fullbesatt.
Vi vill bara låna ett instrument om det går bra?
Ta för er.
Jag har läst om fiolen.
Passar dig perfekt. Den skriker som du brukade göra.
Det går bra. Prova du.
Han kanske skulle börja med triangeln.
Spela det du har i huvudet.
- Han har fört oss alla bakom ljuset. - Nej, jag tror vi har en savant.
- Var fan har du varit? - Karen var musiker, vi försökte...
Jag ringer dig till en brottsplats och du valsar in 25 minuter senare?
Så medans den här kvinnan mördades, -
- var du iväg för att prata med trist folk om saker som inte leder nånstans.
Det är mitt jobb. Vi tror han inriktar sig på musiker, vi åkte till hennes skola.
Jag pratade med värden. Han var förbi tidigare och hörde fiolmusik.
Som hos Karen.
Och inte nån klåpare, utan nån som verkligen kunde spela.
Men vårt nya offer... Hon spelade inget instrument alls.
Hon trodde han inriktade sig på musiker. Det är tvärtom.
Fiolmusiken. Jag tror det är han.
Musikrummet var rätt populärt. T.o.m Al Capone spelade lite banjo på sin tid.
Rock Islander Band-inspelningar. Alla sa att de här var försvunna.
- Vem spelade fiol i bandet? - Ingen.
Bara bleckblås. Jazzblås, saxofon.
Finns ingen fiolmusik här.
En fiol dock.
Webb Porter.
- Webb Porter en seriemördare nu. - Det finns en koppling mellan offren.
Vi måste bara hitta den.
Karen var musikstudent, Susan, en advokat.
Kolla kontokortstransaktioner, epost och telefonregister.
Så mycket för privatliv.
Elmore.
Emerson.
Du känner varenda musiker i stan. Jag måste hitta en violinist.
Vad synd.
Vet du skillnaden på en violinist och en pizza?
Pizzan mättar en hel familj.
Killen är duktig. Han har varit här en månad, kanske två.
- Han är 29 år gammal, lite udda. - Vad spelar han?
Vet inte. Det han har i huvudet.
Deke, sålde sin fiol till nån färsking förra veckan.
Han sa att killen verkligen kunde lira.
- Var hittar jag Deke? - Tog pengarna, drog till Houston.
Men killen sa till Deke att han hade nåt skubb hos filharmonikerna.
- Som musiker? - Nej, nej, nej. Han staplar stolar.
Han är som sagt en violinist.
- Spelar du på fredag? - Bara döden stoppar mig.
- Jag har smugit in hit sen jag var 15. - Lång promenad från Pacific Heights.
Vem sa att jag gick?
- Jag skulle vilja tappa det här på flaska. - Du kan. De spelar ofta in musiken här.
Min nya patient skulle älska det.
Vad?
Jag gillar hur du kan kalla en mördare för "patient".
- Du narras. - Nej, nej, inte alls.
Du förstår inte violinistens förvandling.
Det har bara gått några månader. Och jag har ju studerat musikterapi.
Jag kände till potentialen, men resultaten jag ser är...
Har jag nåt mellan tänderna?
Nej. Nej, du... Jag har aldrig mött nån som dig förr.
Sluta.
- Varför var Hauser på dig idag? - Uppjagad över fallet antar jag.
Vad är det där?
Båda offren använde kreditkorten i fredags kväll. Vid San Francisco-filharmonikerna.
Parkering och presentbutiken.
- Välgörenhetstillställning den kvällen. - Tre dagar innan hans första mord.
Madsen.
Porter har jobbat som scenarbetare hos filharmonikerna.
- Där vi tror han träffade sin offer. - Jag messar adressen, och skynda er på.
Hyr de lägenheter nu?
Värden säger att han varit här i månader. De börjar bli bekväma i vår värld.
Vilket betyder att de blir svårare att fånga.
Jag vet varför han tar deras hår.
Fiolen.
Han strängar sin stråke med det.
- Blont, svart... - Ja, det är slitet.
Helt sönderanvända.
Den här är röd.
Bara den.
Han har en flicka till.
Jag ville bara spela för människor.
Är inte det hela idén?
Om en fiol spelas och ingen lyssnar, är det musik eller meningslöshet?
Snälla...
Oroa dig inte.
Oroa dig inte, titta.
Det är precis så det räcker.
Goda nyheter. Fängelsedirektörn överför dig till allmänna befolkningen.
Kommer jag få behålla min fiol?
Och kunna spela i din cell, varje kväll.
- Varför gör du allt det här för mig? - Jag tror att en man kan förändras.
Har rätten att förändras.
Tack, Dr. Sengupta.
En dag kanske jag kan återgälda dig.
Här är bilregistrets bilder på gästerna till välgörenhetstillställningen.
- Där Porter träffade sina två offer. - Kan du ta bort blondiner och brunetter?
Bara två rödhåriga. Det måste vara den här? Hon med långt hår.
Bilregistrets bilder kanske inte är helt aktuella.
Vi har inte tid med det här. Vi kollar båda ställena.
Hon till höger loggade precis in på ett socialt nätverk.
- För 12 minuter sen från en bar i Lomo. - Vilket lämnar henne kvar.
Det är okej, vi är poliser. Han kan inte skada dig mer.
Herregud.
- Var är han? - Vi hoppades du kunde svara på det.
- Vart tog han vägen. Vet du? - Nej.
Jo. Ikväll. Det är ikväll.
- Vad? - Han spelar.
Han provspelade och de sa ja. Ikväll är hans första uppträdande.
Kolla, det är skrikis!
Han kommer hålla oss vakna hela natten!
Vi vill inte ha honom här!
Ta psykot härifrån!
Jag ska döda dig.
Snälla direktörn, förlåt!
Stäng igen.
Ta honom härifrån!
Lämna honom inte här med oss!
Det var som fan. Den lilla killen kan lira.
Du kan lära en gammal hund att sitta. Men det är fortfarande en gammal hund.
Jag tänker inte vifta med vita flaggan och ge upp riktigt än. Men jag säger dig...
Direktörn har en ny leksak.
- Mr. Porter är inte en leksak. - Jag håller med. Jag pratade om dig.
Jag vill ha honom vid liv och oskadd.
Här tar det stopp, Porter.
Ingenstans att ta vägen.
Jag ville bara spela.
Tänk inte ens tanken.
Hon är också här.
Ernest Cobb sköt henne.
- Överlever hon? - Med din hjälp.
Sitt ner, 2012.
Och kavla upp vänster ärm.
- Är det filmerna från musikrummet? - Ja. Jag digitaliserar dem.
Kanske hittar lite material till min nästa bok.
Inget ljud?
Det spelades in separat på den tiden. Jag har bara bild.
- Hört nåt från Hauser? - Nej.
Vi kommer aldrig få reda på vad som händer här, eller hur?
- Lucy. - Ja. Eller vad han gjort av henne.
Nej, Doc. Hon är ju där.
Hon är en av dem.
Lucy är en 63:a.
Hauser har vetat hela tiden.
Kanske där han gömmer henne.
Där han har de andra 63:orna.
Lucy var där när allt hände.
Hon kan vara nyckeln till allt.
Översatt av skorpan666 addic7ed.com