Hai, băieţi! Haideţi!
Lasă-l în pace!
- Ce te-a apucat? - Îmi pare rău. Nu am vrut.
Ce naiba se întâmplă?
Mi-a luat o rachetă fără să ştiu şi mi-a rupt-o.
- Şi tu-l baţi? - Ţi-am zis că ţi-o plătesc!
Tu îmi foloseşti mereu racheta. Ce mare brânză?
Unde crezi că te duci?
În biroul directorului. Nu acolo voiai să mă trimiţi?
Ţi-am zis că îmi voi cere scuze. Ce mai vrei de la mine?
Aş vrea să ştiu ce naiba s-a întâmplat acolo.
- Mi-a rupt racheta. - Asta e o scuză, nu o explicaţie.
- Tu nu te porţi aşa. - De unde ştii?
Dacă vrei să mă suspenzi din echipă, nu te obosi. Renunţ eu.
Nimeni nu vrea să renunţi.
- Rex. - Ce-i?
- Haide... - Putem să plecăm?
Acum înţelegi că furia e un răspuns tipic
pentru un copil care a trecut prin ceva tragic şi nedrept,
ca pierderea unui părinte.
Se manifestă şi altfel. Chiuleşte. Ia note proaste.
- Cum te descurci cu asta? - Nu prea bine.
Încerc să îl ajut, dar nu mă lasă să mă apropii de el.
Şi...
Mă simt...
- Cum? - Neajutorat.
Te-ai gândit că ţi-e greu să îţi ajuţi fiul
pentru că nu ai acceptat ceea ce trăieşte el?
Normal.
Crezi că soţia ta a murit, dle detectiv Britten?
Poate de asta ţi-e greu să te apropii de Rex.
Cum să-ţi ajuţi fiul să depăşească această pierdere
când tu însuţi negi că ai pierdut acelaşi lucru?
De ce e presa interesată de asta?
Iahtul e al unor tipi care au o firmă de IT în nord.
Unul dintre ei are o relaţie cu un fotomodel celebru.
Ea şi nişte prietene erau la bord când victima s-a înecat.
Paparazzii au aflat că a murit cineva din anturajul unei celebrităţi.
Asta a urmat.
- E prietenă cu celebritatea? - Nu. O cheamă Annie Yang.
Lucra pentru unul dintre proprietarii iahtului.
Au încercat să o salveze, dar s-a înecat.
A văzut-o cineva sărind?
Nu. Au văzut-o doar când a ajuns în apă.
Câţi oameni erau în iaht şi de ce coboară?
Aproape o sută şi îi reţinem ca să poţi vorbi cu ei.
O sută de martori care nu au văzut
ceea ce poate fi sau nu o crimă.
Se anunţă o noapte grozavă.
Cum se petrece?
Sunt treaz, cu soţia mea, apoi închid ochii.
Când îi deschid, sunt treaz, cu fiul meu.
Aşa e de la accident?
Anchetezi un caz în realitate,
apoi lucrezi la altul, în vis.
Totul mi se pare absolut real.
Deci acum nu ştii dacă eşti treaz sau visezi.
Te asigur, detectiv Britten, că ăsta nu e un vis.
Asta mi-a zis şi celălalt psiholog.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca şi veveriţa_bc
Nifty Team şi Titrări.ro Comentarii pe www.tvblog.ro
Băieţi, faceţi loc! Mersi!
Se pare că nu i-a priit mâncarea.
Probabil de aici a sărit.
Poarta era deschisă când au urcat.
- Ce-i? - Mânerul e curat.
A deschis poarta fără să lase amprente? Nimic?
Poate s-a lovit de poartă. Poate n-a vrut să se sinucidă.
Era beată. Criţă. A căzut.
Sau cineva a deschis poarta şi a şters-o după aceea.
E cam tras de păr, nu?
I-am adus pe proprietarii iahtului. Le-am luat declaraţii,
dar ar vrea să discute cu voi.
Detectivii Britten şi Vega.
- Sunt Cameron Fuller. - Darin, Darin Knox.
- Dra Yang lucra pentru voi? - Nu pentru mine.
Annie era asistenta mea. Eram şi iubiţi.
Dar nu i-a spus asta ofiţerului care i-a luat declaraţie,
aşa că l-am sfătuit să vă spună.
- De ce nu i-ai spus? - Mi-era ruşine.
Tu eşti logodit cu tipa aia celebră?
- Da. - Ce s-a întâmplat?
În zori i-am spus lui Annie că vreau să ne despărţim.
Nu părea s-o deranjeze.
Dar, în seara asta, după ce a băut,
mi-a fost clar că m-am înşelat.
- Ce făcea? - Se făcea de ruşine.
Se dădea în spectacol.
I-am zis să o ducă la culcare, dar s-a dat şi mai rău în stambă.
- A fost greu? S-a opus? - Nu. Dimpotrivă.
A crezut că vreau să mă culc cu ea.
I-am zis că nu pot şi ne-am certat, dar era foarte beată.
Când am plecat, dormea. Am crezut că s-a rezolvat.
- Unde erai când a sărit? - Pe punte, cu Monique.
- Adică... - Logodnica mea.
Şi alţi 20 de oameni. Vorbeam cu nişte investitori...
Am vrut să sar după ea.
Echipajul ne-a cerut să nu intervenim.
Da.
A zis că nu poate trăi fără mine. Credeam că exagerează.
Nu mi-am imaginat...
Nu trebuia să o las singură.
E o situaţie groaznică şi am prefera să nu se afle.
Ştiu că trebuie să vă faceţi treaba, dar încercaţi să fiţi discreţi.
Compania noastră se extinde, dar e destul de nouă.
Nu ne permitem să avem parte de publicitate negativă.
Vom fi cât de discreţi se poate.
Mulţumim că ne-aţi spus tot.
Vreau raportul toxicologic.
Dle Britten!
- Kate? - Da!
- Bună! - Salut!
- Ce faci aici? - Venisem la petrecere până să...
- Lucrezi pentru firma lor? - Nu. Acum locuiesc la New York.
Sunt bancher de investiţii. Noi le-am finanţat firma.
Ştiu. Am ajuns departe de când nu mai sunt dădaca lui Rex.
Îmi pare rău. Eram în străinătate când s-a întâmplat.
Am vrut să sun...
Nu ne văzuserăm de atâta timp, că m-am simţit aiurea.
Nu-i nimic.
Nu ştii cât timp ne vor reţine?
V-aş ajuta bucuroasă, dar nici nu eram pe punte.
Ieşeam de la baie când am auzit.
- Ce a păţit rochia ta? - Aşa am aflat.
Darin, unul dintre proprietarii companiei, era îngrozit.
Alerga pe hol, ţipând că a sărit cineva în apă,
s-a lovit de mine şi şi-a vărsat vinul.
A fost o zi lungă. Aş vrea să mă întorc la hotel.
Sigur. Mai pun câteva întrebări, să văd care e situaţia,
apoi încerc să-ţi dau drumul cât de repede se poate, bine?
- Mulţumesc. - În regulă.
Pa!
Nu mă prezinţi?
- Nu. Nici să nu te întorci. - Dar pare...
- A fost dădacă... - Nici să nu întorci capul.
Îl cheamă Charlie Simmons. Avea reputaţie de petrecăreţ.
Droguri, fete, distracţie.
Depinde ce înţelegi prin distracţie.
Ne laşi puţin?
Vecinului i s-a părut că aude un foc de armă,
dar şi-a zis că e altă petrecere, aşa că nu a anunţat poliţia.
Menajera a venit în zori şi l-a găsit aşa.
- Pare să fi fost executat. - Uită-te la degetele lui!
- N-o să cânte la mandolină în Rai. - Charlie a avut o noapte grea.
Să-ţi arăt de ce.
L-au legat. După ce i-au tăiat câteva degete,
le-a dat combinaţia, ei au luat ce era acolo
şi au scăpat de martor.
- Ştim ce era în seif? - Nu. Vom afla mai încolo.
E după un panou. Poate ştiau că seiful e acolo.
Să ne gândim care prieten al lui Charlie ar fi ştiut de seif.
Va dura ceva. Avea mulţi prieteni.
- Vezi mânerul seifului? E lovit. - Da.
Până să afle combinaţia de la Charlie,
un idiot a încercat să deschidă seiful cu ciocanul.
- Nu căutăm un geniu. - Voi restrânge şi mai mult căutarea.
Charlie a pornit alarma în acea noapte,
dar a fost oprită cu 20 de minute înainte de crimă.
- S-a introdus codul. - Charlie îl cunoştea pe ucigaş?
- Probabil. - Bine.
Să aflăm câţi invitaţi aveau coduri de acces.
Ştiu deja despre unul.
Mare păcat. Era un om aşa cumsecade...
Când era el însuşi.
- Şi când nu era el însuşi? - Era vina drogurilor.
- Îl făceau furios. - Îşi vărsa nervii pe tine?
Nu. Mie îmi convenea că dădea petreceri.
Dl Simmons se simţea vinovat pentru starea deplorabilă a casei,
aşa că-mi dădea bani în plus.
- Unde ai fost sâmbătă seară? - Am jucat bingo.
Până la ce oră?
Până la miezul nopţii. Am fost cu nepoata mea.
- A câştigat 200 de dolari. - Frumos!
- Va trebui să vorbim cu ea. - Desigur.
E codul alarmei cu care intri în casă
când faci curăţenie la dl Simmons?
Da.
- Cine mai avea acces la el? - Fratele lui vitreg, Mark.
Uneori avea grijă de casă când Charlie era plecat din oraş,
dar nu au vorbit de mult, deci nu ştiu dacă mai are codul.
De ce nu mai vorbesc?
Are legătură cu moartea tatălui lui Charlie, cred.
- Ar mai fi cineva? - Iubite, foste iubite?
- Amber. - Amber?
Nu se potriveau deloc.
- Unde o găsim pe Amber? - E actriţă. Stă la Hollywood.
Asta e.
Amber Blue?
Kate?!
- Ce vreţi? - Suntem de la poliţie!
- Avem câteva întrebări. - Despre ce?
Kate... eu sunt. Michael Britten.
Ai fost dădaca fiului meu, Rex.
- Când s-a întâmplat asta? - L-am găsit ieri.
- Nu a luat o supradoză? - Nu. A fost ucis.
- Cum l-ai cunoscut pe dl Simmons? - La o petrecere.
A zis că a văzut un film cu mine şi i-a plăcut.
Filmul era groaznic, dar cred că el era sincer.
Am început să ieşim împreună sau ceva de genul.
"Ceva de genul"?
Tipii ca el caută mereu compania fetelor tinere.
Au grijă de tine, îţi cumpără lucruri frumoase.
M-a lăsat să mă mut cu el.
- Când? - Acum vreun an.
Dar mi-a dat papucii acum o lună.
- Ce s-a întâmplat? - S-a internat la dezintoxicare.
A ieşit după o săptămână, dar aia a fost tot.
Nu-l învinovăţesc. Amândoi eram nişte ruine.
Nu făceam decât să ne drogăm.
- De atunci ce ai făcut? - Îmi caut de lucru.
Am un agent nou şi mi-a găsit nişte proiecte.
Unde erai sâmbătă seară?
Kate...
Unde erai sâmbătă seară?
La spital. Am leşinat într-un club.
Poliţiştii n-au ştiut ce să facă cu mine,
aşa că m-au dus la spital, să mă trezesc.
Am actele de externare, dacă le vrei.
- Ar prinde bine. - Sigur.
Staţi puţin.
Ce ştii despre Mark, fratele vitreg al lui Simmons?
Nu multe. E boxer. Se antrenează mereu.
Erau certaţi când m-am cuplat eu cu Charlie.
O dată a venit la Charlie cu nişte acte de semnat.
- Nu mă prea plăcea. - De ce?
Credea că mă număr printre problemele lui Charlie.
- Kate, cu ce te droghezi? - Cu nimic.
În clipa asta.
Ştiu un program foarte bun şi îi cunosc pe doctori.
Nu vrei să te ajut să te internezi?
Mă simţeam foarte bine acum 20 de minute,
când uitasem de existenţa ta.
Nu am nevoie de ajutor, dle Britten. Vreau doar să pleci.
Când ai văzut-o pe Kate în realitate şi apoi în vis,
unde viaţa i se ducea de râpă, ce ţi-a trecut prin cap?
Nu ştiu. Lucrurile stau... altfel.
Ai creat versiuni diferite pentru absolut tot
ca să nu cumva să descoperi că asta e realitatea.
Faptul că această Kate apare în lumea unde îl vezi pe Rex
dovedeşte că e un vis.
Cum?
Ai visat că te întâlneşti cu cineva pe care nu l-ai văzut de zece ani,
ca în ziua următoare să-l întâlneşti în realitate?
Nu e mai rezonabil că ai întâlnit-o aici, pe iaht,
şi că abia apoi ai visat-o?
- Kate era iubita lui Charlie? - Da.
Sigur în casa aia e ceva, o poză, un mesaj, ceva,
care ţi-a amintit-o pe Kate, de ai imaginat-o în vis.
Poza nu e reală. Te-ai întors şi ai introdus-o în vis,
ca să eviţi să afli unde a apărut Kate mai întâi.
Când răspunsul devine clar, găseşti metode să-l acoperi.
Mai important e să afli care Kate e cea reală,
de asta o vezi complet schimbată în cele două lumi.
Nu ştiu. Nu e...
Niciuna dintre ele nu e importantă pentru cazuri.
Se poate ca aceste două Kate să nu fie relevante pentru cazuri,
ci pentru relaţia ta cu Rex?
- Rex? - Da. Gândeşte-te.
Kate avea grijă de Rex. Poate a apărut în ambele lumi
ca să-ţi spună ceva despre dificultăţile întâmpinate
când vrei să te apropii de Rex.
Ghici cu cine m-am întâlnit ieri!
- Cu cine? - Cu Kate!
- Dădaca? - Da.
- Făcea minuni cu Rex. El o iubea. - Nu-i aşa?
Dacă Rex avea toane, ea îi făcea avioane din hârtie.
Rămâneau în aer şi cinci minute!
Rex se uita la avionul care făcea ocoale largi
şi uita de orice supărare.
Sigur am pus un avion de-acela în caietul lui cu amintiri.
- Unde ai întâlnit-o pe Kate? - I-am luat declaraţie.
Era la o petrecere unde s-a întâmplat ceva.
Mereu m-am întrebat ce s-a întâmplat cu Kate.
S-a descurcat bine.
Lucrează la o bancă de investiţii mare şi tare, de la New York.
- Bravo ei! - Da.
Am auzit că i-a fost greu când şi-a pierdut sora.
- Sora ei a murit? - Da.
Ţi-am spus ce s-a întâmplat. A fost groaznic.
A murit într-un accident la surfing, în Mexic.
- Am uitat complet! - Da, lui Kate i-a fost greu.
Ceva i-a schimbat soarta.
Făcea minuni cu Rex.
Îi făcea avioane din hârtie.
Rămâneau în aer şi cinci minute!
Sigur am pus un avion de-acela în caietul lui cu amintiri.
- Ce faci? - Nu mai ţii minte asta?
Făceai avioane de hârtie împreună cu Kate.
- L-am găsit în caietul cu amintiri. - Kate?
Dădaca ta, Kate. O mai ţii minte?
Oarecum, dar nu prea bine. Aveam doar cinci ani.
Am discutat cu părinţii lui Cole aseară.
- Te-au sunat? - Nu, eu i-am sunat pe ei.
Au trecut două zile şi nu i-ai cerut scuze lui Cole.
O s-o fac.
- Când? - În curând.
Nu e suficient de bine.
Am o lucrare la spaniolă la prima oră,
iar tu mi-ai tot spus să-mi măresc media.
Nu vrei s-o lăsăm pe altădată?
Eu şi Charlie n-am fost niciodată prea apropiaţi.
Dar ne-am înţeles bine până la moartea lui Ben, tatăl meu vitreg.
Eu şi Ben... ne-am potrivit.
El şi mama mea au divorţat acum cinci ani,
aşa că nu era obligat să aibă grijă de mine.
- Pur şi simplu ne-am apropiat - Ce s-a întâmplat după moartea sa?
Am încercat să intru în circuitul UFC, iar Ben m-a susţinut.
Mi-a plătit antrenorii şi mi-a dat bani de cheltuială
ca să mă pot concentra pe carieră.
După moartea sa, Charlie a primit totul.
Abia aştepta să mă taie de la moştenire.
V-aţi certat pe tema asta?
M-am dus la el ş i i-am explicat ce făceam cu Ben.
I-am propus să facem ceva împreună, dar a râs de mine.
L-am lăsat în pace, era decizia lui.
Când am văzut cum cheltuie cu banii lui Ben, pe petreceri, târfe şi droguri,
iar eu mă chinuiam să-mi găsesc o slujbă ca să nu pierd apartamentul,
l-am dat în judecată.
Şi cum a mers?
Am renunţat la proces.
Am avut un avocat decent care mi-a completat actele,
dar nu mi l-am mai permis apoi...
După un timp, am renunţat şi am mers mai departe.
- Când s-a întâmplat asta? - Acum două luni.
Unde ai fost sâmbătă seară?
M-am antrenat. Aveam de luptat a doua zi. De ce?
Ne poate confirma cineva că ai fost aici?
Nu. M-am antrenat singur.
Bine, mersi.
Am vorbit cu procurorul. S-a uitat peste testamentul tatălui.
Victima primea totul în caz că păţea el ceva.
Ghici cine primeşte acum toate bunurile.
- Chiar domnul luptător, Mark Hudson. - Exact. Şi-a ucis fratele vitreg,
a încercat să facă să pară că a fost un jaf de amator,
de unde şi urmele de ciocan de pe mâner, şi gata.
Mergem să-i percheziţionăm casa?
Dacă-i merge câtuşi de puţin mintea, sigur a scăpat de armă deja.
Dacă o să găsim vreo amprentă sau o fibră în casă,
o să spună că sunt de la vizitele anterioare.
Atunci, cum îl plasăm în casa lui Charlie, sâmbătă seara?
Prin metoda clasică. Facem pe detectivii.
Cum mai merge treaba cu Rex?
Nu ştiu. Nu pot să scot o vorbă de la el.
Nici măcar o ocazie nu prind să discut cu el.
NU ţi se pare ironic?
Eşti un excelent detectiv şi faci criminalii să se predea,
dar nu eşti în stare să scoţi două vorbe de la băiatul tău?
Cine-i?
Suntem de la poliţie.
Am vrea să vă întrebăm despre un incident
petrecut la vecinul dvs, Charlie Simmons.
Am spus deja că n-am văzut sau auzit nimic neobişnuit.
Vrem să verificăm informaţii despre un anumit individ
şi o maşină care e posibil să fi fost în cartier în acea seară.
Vrem doar câteva minute, dle.
Arătaţi legitimaţiile la cameră. Vă pot spune în două secunde.
Poftim.
Nu, îmi pare rău. Nu i-am văzut.
Asta e tot?
Crezi că bate camera aia până pe stradă?
Da.
Dle, aveţi camera conectată la un dispozitiv de înregistrare?
Da. De ce?
Deschideţi, vă rog, sau vom reveni cu un mandat.
Sistemul dvs de securitate a devenit dovadă
în anchetarea unei crime.
Somnorosule...
Voiam să te las să dormi mai mult, dar te-a sunat Efram.
- A spus să te trezesc. - Mersi.
Fac pâine prăjită.
Care-i treaba?
M-a sunat Banks. Are analiza sângelui sinucigaşei.
Vrea să ne vedem la el.
- Bine. Te sun pe drum. - În regulă.
Am găsit o cantitate măricică de benzodiazepină în sângele ei,
alături de alcool.
Probabil a luat ceva de genul Alprazolamului.
Din fişa ei medicală reiese că avea reţetă.
Deci Cameron i-a spus că vor să se despartă.
De ce?
Pentru că şi-a dat seama că e logodit cu un fotomodel.
Se îmbată, dă peste cap un flacon de pastile
şi se aruncă în mare.
Mie îmi pare a fi o sinucidere.
La câte luase, se putea îneca şi într-o piscină de copii.
Putem închide cazul?
I-am recuperat telefonul, nu? Parcă era în geanta ei.
Da, l-am verificat, dar n-am găsit nimic util.
- Hai să ne mai uităm o dată. - De ce?
Pentru că trebuia să găsim ceva.
Grozav! Mersi. Te sun dacă mai am întrebări.
Nu, m-ai ajutat mult.
Asta a fost ultima dintre prietenele lui Annie Yang
cu care a vorbit cel mai mult la telefon,
dar niciuna dintre ele nu ştia că are o aventură cu Cameron Fuller.
Aventura cu şeful tău nu e un lucru cu care te mândreşti.
Trebuia să fie secretă.
Se pare că a păstrat secretul pentru ea,
pentru că am citit toate mesajele către Fuller
şi toate mesajele primite de la Fuller,
dar toate sunt strict legate de muncă.
Poate că le-a şters pe cele picante.
Toată lumea ştie că poţi fi prins după mesaje.
- Toată lumea? - De vârsta mea.
De ce-ar fi minţit Fuller?
În ziare scrie că logodnica lui îl părăseşte din cauza aventurii.
De ce-ar fi minţit poliţia pentru a-şi distruge viaţa?
Poate că a vrut să ne dea un motiv pentru care ar fi sărit
şi să ne oprească să căutăm un motiv pentru care ar fi fost împinsă.
Există un motiv clar pentru care ar fi sărit
şi nu există dovezi că n-a sărit, dar nu eşti pregătit să decizi.
Dacă eşti aşa sigur că e un caz deja închis,
mai bine stai aici şi şterge-ţi mesajele picante.
Unde te duci?
La apartamentul lui Annie Yang.
- Vega! - Ai găsit ceva?
Sunt nişte poze cu Annie şi Fuller.
- Împreună? - Nu, sunt poze de la serviciu.
Nimic altceva... e-mail-uri?
Par a fi legate de serviciu,
dar puteau să-şi creeze conturi de e-mail false
sau puteau să şteargă totul imediat după primire.
Normal.
Am văzut oameni făcând chestii serioase ca să ascundă o aventură.
Tu eşti detectivul experimentat, iar eu sunt începătorul.
Suntem aici de câteva ore şi am întors casa pe dos.
Nu doar că n-am găsit ceva, dar nici nu ştim ce căutăm.
Nu interpreta greşit, dar cât o mai ţinem aşa?
- Mai lasă-mă puţin. - Unde te duci?
- Ce cauţi? - N-am idee.
Spumă de ras pentru bărbaţi.
Uite şi dovada. Se culca cu cineva.
O cheie de la o cutie cu valori.
Hai să mai facem rost de un mandat.
- Ce e? - E un document de cercetare.
Întrebarea e: de ce are o asistentă personală
documente interne într-o cutie de valori,
şi de ce ascunde cheia într-un tub de spumă de ras?
Nu ştiu asta, dar aş vrea să aflu cum de te-ai uitat sub chiuvetă.
Dacă lucrezi deja de cât timp lucrez eu,
mai trebuie să-ţi urmezi instinctele.
Hai să le ducem lui Len, să vedem ce înţelege din ele.
Mulţumesc.
A spus că sunt acte de cercetare cu privire la materiale.
De ce le-a ascuns?
Se pare că firma a descoperit o modalitate de a fabrica
procesoare la o fracţiune din costul normal de producţie,
iar toate fondurile adunate în ultimul an
erau destinate pornirii afacerii.
Documentele astea demonstrează că tehnologia nu funcţionează.
Cred că l-a confruntat pe şeful, amantul ei, Fuller,
şi l-a întrebat de ce le ascunde asta investitorilor.
Uite că are şi un motiv ca s-o arunce de pe vas
sau s-o facă să pară că a sărit.
Doar că Fuller era în faţa a 20 de persoane
pe puntea vasului când a sărit ea, aşa că...
Documentele nu-l afectau doar pe el, ci toată compania.
- Aşa... - A fost ajutat.
- O recunoşti pe femeia asta? - Lucrează la o bancă...
- Kate nu ştiu cum... - Kate Porter?
Exact.
A spus că, la câteva secunde după ce a căzut dra Yang de pe vas,
ai dat peste ea pe un hol şi ţi-ai vărsat băutura pe ea.
Îţi aminteşti ceva?
Nu ştiu. Îmi amintesc că am strigat că cineva sărise.
- Am intrat în panică. - Mai ştii ce băutură era?
Nu, sincer, nu mai ştiu.
Am testat pata. Era vin roşu.
Conţinea şi urme de o benzodiazepină numită Alprazolam.
Exact asta s-a găsit la analiza sângelui
în corpul drei Yang după ce a fost scoasă din apă.
Chiar dacă aţi putea demonstra că avea băutura în mâini, ce?
Putea s-o ia de oriunde.
Chiar dacă aţi putea demonstra că el i-a dat-o,
putea să fi încercat s-o liniştească.
Aşa pare cel mai probabil, nu?
Partenerul tău e în cealaltă încăpere,
iar el ştie ce-ai făcut acolo.
A pus la cale toată povestea alături de tine
şi a ţinut minunatul spectacol din acea seară.
Dacă ai impresia că va păstra tăcerea
şi se va lăsa arestat în loc să se salveze,
ascunde-te după şmecheraşul ăsta,
dar dacă ne spui adevărul în schimbul bunăvoinţei noastre...
Darin, ăsta e momentul.
Uite ce pot să fac.
Pot să spun procurorului că ai cooperat.
Asta ţi-ar putea schimba viaţa, dar totul depinde de tine.
Dacă ne ajuţi să închidem cazul,
spune adevărul, spune-ne ce vrem să auzim.
Poate o să fii închis într-o închisoare mai permisivă.
Mi-a plăcut de ea, mult.
A fost alături de mine de la bun început.
Credea în mine.
Când a aflat despre rezultatele cercetărilor,
mi-a spus că ar trebui să fim sinceri.
N-a ameninţat pe nimeni. I-am spus şi lui Darin, iar el...
Trebuie să înţelegi,
a fost partenerul meu încă din facultate.
Eu am avut nişte idei, iar el le-a transformat în afaceri.
- El a rezolvat problemele. - Cum era Annie?
Da.
A discutat cu ea în dimineaţa dinainte de petrecere,
i-a oferit şi bani, dar ea nu i-a acceptat.
I-a venit ideea cu vasul...
...şi cu povestea cu aventura.
- Cine a venit cu medicamentele? - El.
Şi cine i le-a dat?
- Tu? - Nu.
Nu...
Darin.
Am verificat imaginile din camerele de filmat din cartier
timp de şase ore dinainte şi după crimă.
Maşina lui Mark Hudson n-a apărut niciodată.
Dar am găsit o maşină care nu-şi avea locul în cartier.
Oamenii care locuiesc în case mari îşi angajează multe ajutoare.
Doar că momentele sosirii şi plecării se potrivesc exact cu crima.
Ai verificat numărul de înmatriculare?
Da, îi aparţine lui Katherine Porter.
Kate...
- V-am spus, am fost la Urgenţe. - Până la ora 21:00.
Charlie Simmons a fost ucis două ore mai târziu.
Am plecat acasă apoi. Nu pot să cred că vă gândiţi...
Dle Britten, explicaţi-i că nu puteam s-o fac eu, vă rog.
Deci n-ai fost acasă la charlie în acea seară?
- Nu. - Eşti sigură?
Cred că ştiu şi eu pe unde am umblat.
Atunci, ajută-mă.
Înseamnă că maşina ta s-a condu singură.
Vă rog, domnule Britten.
Am avut grijă de Rex. Mă cunoaşteţi!
Te cunosc, motiv pentru care...
...nu vreau să-ţi îngreunezi şi mai mult situaţia.
Dacă spui adevărul,
promit că o să fac tot posibilul ca să te ajut.
Da, Kate?
Nu trebuia să se întâmple aşa. Liam trebuia să...
Trebuia să ia doar banii.
- Cine-i Liam? - Liam Tell.
E un tip care cunoaşte alţi tipi...
Cr fel de tipi? E dealer?
Eram lefteră, nu mai luasem nimic de o săptămână şi...
Credeam că-mi pierd minţile.
Ştiam că Charlie ţine mulţi bani în casă,
aşa că i-am dat lui Liam codul de la alarmă.
Jur că nu trebuia decât să-l sperie pe Charlie...
...şi să-l facă să deschidă seiful.
Nu trebuia să-l omoare.
Îmi pare rău!
Ziceai că lui Kate i-a murit sora, nu?
De la acea pierdere, ţi-ai imaginat viaţa ei
luând două direcţii complet diferite.
Mulţumesc.
Ce părere ai despre asta?
E la fel ca la orice altceva.
Lucrurile sunt diferite, dar la fel de plauzibile.
Deci dacă ţi se pare la fel de realist
că o tragedie te poate întări sau te poate distruge,
mă întreb ce crezi tu
că te face s-o apuci într-o direcţie sau alta.
- Cum s-a ajuns la asta? - Nu ştiu.
Foarte mult timp, m-am gândit doar la acea zi.
A fost o furtună mare, cu valuri puternice..
Ne-am apucat amândouă plăcile şi ne-am repezit în apă.
Dar când am ajuns acolo...
Sora mea s-a emoţionat şi a zis că mai bine nu mergem.
Dar eu am convins-o s-o facă.
Valurile erau imens, ucigătoare...
Am căzut amândouă.
Ne-am separat...
...şi asta a fost tot.
Mult timp, am fost furioasă pe mine şi pe lume.
Nu mai găseam plăcere în nimic.
Nu e vorba că cei din jur nu voiau să mă ajute.
Când se întâmplă aşa ceva, nu ştii cum să-i laşi să te ajute.
Am renunţat la serviciu.
N-am mai vorbit cu prietenii.
Mama a tot încercat să mă readucă în lume,
spunându-mi că mă voi simţi mai bine.
Eu îi tot spuneam că asta şi era ideea.
Nu voiam să mă simt mai bine.
Până la urmă, m-a lăsat în pace.
După asta, mi-am găsit propriile metode
de a face faţă durerii.
Nu voia să mă lase să fiu eu. Nu ştiu cum a reuşit mama.
Era la fel de tristă şi de rănită ca mine.
Cumva, a avut puterea nu doar să rămână în picioare,
dar să mă aducă şi pe mine pe picioare.
Cred că a încercat de o mie de ori
să mă readucă pe calea cea dreaptă, dar eu am refuzat-o întruna.
Cred că sunt norocoasă
că a fost dispusă să încerce de o mie şi una de ori.
Trebuie să discutăm despre incident.
Iar?
Nu mi-ai spus mare lucru.
Cole mi-a rupt racheta şi m-am supărat. Punct.
A rupt câteva fire. Să fim serioşi...
De ce l-ai atacat aşa? E cel mai bun prieten al tău.
- Las-o baltă. Nu contează. - Ba contează.
Contează pentru mine.
Uite ce...
Ştiu că treci prin multe.
Ştiu că nu ţi-e uşor şi înţeleg.
Nu vreau să-mi povesteşti tot ce-ţi trece prin minte,
dar trebuie să vorbeşti cu mine, pentru că doar pe mine mă ai.
Şi nu plec nicăieri, sunt alături de tine.
Sunt tatăl tău şi te iubesc.
Cole nu trebuia să-mi folosească racheta.
A spus că ţi-o repară.
- Nu poate s-o repare. - De ce?
Pentru că era a mamei.
N-am folosit-o niciodată...
Îmi plăcea s-o ţin în geantă.
Îmi dădea un sentiment aparte.
Acum nu mai e.
- N-avea de unde să ştie. - Ştiu.
Vrea să fie amabil. Toţi vor să fie aşa.
Dar nu mă pot abţine. Mă gândesc la mama...
...şi mă înfurii din nou.
E în regulă să fii furios. Şi eu sunt destul de furios uneori.
Traducerea şi adaptarea: felixuca & veveriţa_bc
NiftyTeam.ro & Titrări.ro Comentarii pe www.tvblog.ro